Дата документу 08.05.2019 Справа № 318/1584/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/1584/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1697/19 Комишня Н.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа: ОСОБА_1 , про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа: ОСОБА_1 , про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 11 09.1992 року він працював на посаді керівника гурткової роботи, вихователем шашкового, шахового та краєзнавчого гуртків у Комунальному навчальному закладі «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської районної ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Наказом №21-к від 18.06.2018 року він був звільнений з займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки при звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП України. У першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Зазначає, що в 1990 році він закінчив повний курс Мелітопольського державного педагогічного інституту за спеціальністю географія і біологія, йому присвоєно кваліфікацію та звання вчителя середньої школи, має диплом про вищу освіту серія НОМЕР_1 реєстраційний № 206 .

3гідно записів у його трудовій книжці, з 15.08.1990 року по 27.06.2018 рік він працював вчителем та вихователем у рідному місті та має безперервний педагогічний трудовий стаж 27 років 10 місяців та 12 днів.

Враховуючи його навчання в інституті 5 років, та його строкову службу в армії 2 роки, має загальний трудовій стаж 34 роки 10 місяців та 12 днів, з яких безпосередньо пропрацював 25 років у Позашкільному навчальному закладі «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Вказує, що має посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія НОМЕР_2 затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. №501 і має право на пільги і компенсації встановлені Законом України як відомо, у грудні 2014 року Верховна Рада ухвалила закон, яким суттєво скоротила соціальні гарантії і пільги для чорнобильців.

Зазначає, що обмеження чи скасування пільг, компенсацій і гарантій постраждалим унаслідок аварії на ЧАЕС, призвели до звуження їхніх прав, зниження рівня їхнього соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених статтею 16 Конституції України. 18.07.2018 року Конституційний суд України, виходячи зі змісту статті 16 Основного Закону, зазначає, що обов`язок держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи зумовлює надання особливого статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зазначає, що він має хвору, похилого віку матір, ОСОБА_3 1936 р.н., яка потребує постійного догляду і медичної допомоги з його боку, віком понад 82 роки. Мав батька ОСОБА_4 1936 р.н. (81рік).

27.04.2018 року отримав від відповідача попередження про своє майбутнє звільнення, батько дуже хвилювався за нього, стан його хиткого здоров`я дуже різко погіршився і невдовзі 03.05.2018 року він помер.

Вказує, що з 28.06.2018 року він не працює. Вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимішеного прогулу.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд скасувати наказ про звільнення його з займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників згідно з п 1. ст. 40 КЗпП України від 18.06.2018 року №21-к; поновити його на роботі на посаді керівника гурткової роботи, вихователем шашкового, шахового та краєзнавчого гуртків у Позашкільному навчальному закладі «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.06.2018 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року позов задоволено.

Скасовано наказ Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області № 21-К від 18.06.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з 27.06.2018р. у зв`язку зі скороченням штату , п.1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_2 з 28 червня 2018 року на посаді керівника гурткової роботи Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Стягнуто з Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу в сумі 40 920 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді керівника гурткової роботи Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд дійшов помилкового висновку, що процедура скорочення проведена з численними порушеннями з підстав відсутності обґрунтування скорочення керівника гурткової роботи. Безпідставним є твердження того, що не було внесено змін до штатного розпису, не підготовлений новий штатний розпис до початку заходів зі скорочення чисельності чи штату працівників. Не враховано, що позивач не мав переважного права залишення на роботі. Залишилось поза увагою, що в разі звільнення працівника та надання йому за його бажанням невикористаної відпустки (з наступним звільненням), датою звільнення є останній день відпустки. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 01 вересня 1992 року перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом «Будинок дитячої творчості».

Наказом Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету № 061 від 26 квітня 2018 року «Про скорочення в закладах освіти Кам`янсько-Дніпровської міської ради штату працівників молодшого обслуговуючого персоналу та інших працівників, які утримуються за рахунок бюджету об`єднаної територіальної громади Кам`янсько-Дніпровської міської ради», яким наказано керівникам закладів середньої освіти скоротити штат працівників з 01 липня 2018 року.

Наказом Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» № 10 від 27 квітня 2018 року «Про скорочення штату працівників Будинку дитячої творчості, які утримуються за рахунок бюджету об`єднаної територіальної громади Кам`янсько-Дніпровської міської ради» скорочено штат працівників закладу, в тому числі скорочено 1 ставку керівника гурткової роботи ОСОБА_2

Наказом Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» № 10-в від 18 квітня 2018 року «Про надання тарифної відпустки працівникам» зі змінами згідно Наказу Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» № 11-в від 03 травня 2018 року «Про внесення змін до наказу № 10-в від 18.04.2018» ОСОБА_2 надано чергову тарифну відпустку з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення стоком з 16 травня 2018 року до 27 червня 2018 року.

Наказом Комунального закладу «Будинок дитячої творчості» № 21-к від 18 червня 2018 року «Про припинення трудового договору» звільнено ОСОБА_2 з посади керівника гурткової роботи з 27 червня 2018 року у зв`язку зі скороченням штату з виплатою вихідної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт наявності порушення відповідачем законодавства під час звільнення його з посади.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має педагогічний стаж роботи більше 27 років, з яких майже 25 років пропрацював в Комунальному закладі «Будинок дитячої творчості». Також матеріали справи містять копії атестаційних листів ОСОБА_2 від 26 березня 2009 року та 31 березня 2014 року, якими затверджено результати атестації педагогічного працівника, відповідно до яких ОСОБА_2 визнано таким, що відповідає займаній посаді та підтвердив кваліфікаційну категорію «спеціаліст» та 9 тарифний розряд.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на документи, які свідчать про найнижчу кваліфікацію позивача серед інших працівників колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що у зв`язку з необхідністю скорочення штату працівників, на підприємстві проведено перевірку з метою визначення рівня кваліфікації всіх працівників, які займають посаду, що підлягає скороченню та перевірку наявності у працівників переважного права залишення на роботі з підстав, передбачених ч. 2 ст. 42 КЗпП України. Окрім того з наданих документів вбачається лише факт притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та його неналежне ставлення до своїх обов`язків, проте з даних документів неможливо зробити висновок про відсутність таких порушень збоку інших працівників. Таким чином колегія суддів не може встановити чи дійсно ОСОБА_2 має найнижчу кваліфікацію серед всіх працівників установи.

Також колегія відхиляє довід апеляційної скарги, який полягає у спростуванні висновку суду про звільнення позивача під час перебування його у відпустці. Так, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_2 про надання відпустки та змісту наказу про надання йому тарифної відпустки неможливо зробити висновок про те, що дана відпустка відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону Укаїни «Про відпустки», надана позивачу у зв`язку з його звільненням, що він бажав її отримати та погодився з її наданням.

Що стосується посилання скаржника на помилковість висновку суду щодо встановлення порушення збоку відповідача, яке полягає у не внесенні змін до штатного розпису у зв`язку зі зміною чисельності працівників установи, колегія суддів не бере його до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було звільнено 27 червня 2018 року, в той час як зміни до штатного розпису були затвердженні лише 02 липня 2018 року, отже на час звільнення позивача посада, яку він займає, не була скорочена.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 13 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова

Е.А. Онищенко