З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 листопада 2019 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Смоляра А.О.
при секретарі Зарубі Н.М.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Отримані грошові кошти відповідач ОСОБА_4 не повернув.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а спадщину після його смерті прийняла позивач, як дружина померлого. При цьому позивач є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 17.10.2017р.
До теперішнього часу відповідач не виконав вимог позивача та не повернув ніяких грошових коштів, отриманих в якості позики у ОСОБА_4 за розписками від 01.08.2016р. та від 30.09.2016р., внаслідок чого позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.
Аналізуючи обставини спірних правовідносин варто звернути увагу, що договірні правовідносини, з яких походить право вимоги позивача, виникли між відповідачем та ОСОБА_4 , який в таких правовідносинах був кредитором, але помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За своєю сутністю договірні правовідносини позики допускають правонаступництво на стороні кредитора.
За змістом ст. 1216 ЦК, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).
Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
По обставинам справи судом встановлено, що відповідач, позичивши грошові кошти у ОСОБА_4 , не виконав свого зобов`язання, оскільки не повернув позичених грошових коштів, про що свідчать наявні у позивачки розписки відповідача (ч.2, 3 ст.545 ЦК).
Оскільки після смерті ОСОБА_4 лише позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, то саме до неї перейшли всі права та обов`язки, як кредитора за борговими розписками відповідача від 01.08.2016р. та від 30.09.2016р.
За розпискою від 01.08.2016р. не передбачено строку повернення позики, а відтак така позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це (а.2 ч.1 ст.1049 ЦК).
Вимога про повернення позики складена позивачем 01.12.2017р. і направлена відповідачу 16.12.2017р., але така вимога залишалась без виконання, а отже з 01.01.2018р. зобов`язання відповідача по повернення позики по розписці від 01.08.2016р. вважається простроченим.
Що стосується зобов`язання відповідача по розписці від 30.09.2016р., то строк його виконання настав 01.11.2016р., а відтак з 02.11.2016р. таке зобов`язання також є простроченим.
Щодо вимог про стягнення з відповідача компенсаційних виплат, передбачених ст.625 ЦК, то слід зауважити наступне. Згідно ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що прострочення виконання зобов`язання за розпискою від 01.08.2016р. настало з січня 2018р., а за розпискою від 30.09.2016р. з 02.11.2016р., то вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних, розрахованих за період з цих дат до дати підписання позову є правомірними. Наведені позивачем у додатках до позову розрахунки суми трьох відсотків річних є цілком обґрунтованими, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними і також підлягають до задоволення.
Стосовно вимог про стягнення інфляційних збитків, то слід зауважити наступне. Стаття 627 ЦК визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Системний правовий аналіз ст.ст.625, 627 ЦК в контексті положень ст.ст.524, 533 ЦК свідчить, що вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов`язаних із знеціненням валюти боргу, оскільки офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже вимога про стягнення інфляційних витрат не підлягає до задоволення.
Необґрунтованою є також вимога про стягнення неустойки за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки такий вид забезпечення виконання зобов`язання не був передбачений сторонами під час укладання розписок.
Стосовно валюти виконання зобов`язання, то слід зауважити, що статтею 533 ЦК передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 Цивільно-процесуального кодекс України, суд,-
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі :
-Згідно розписки від 30.09.2016 року: суму боргу в розмірі: 30 000 доларів США, що еквівалентно 845 400 грн. (вісімсот сорок п`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок); суму процентів за користування коштами в розмірі: 36 000 доларів США, що еквівалентно 1 014 480 грн. (один мільйон чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят грн.); суму 3 % річних в розмірі : 50 573,45 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот сімдесят три грн. 45 коп.);
-Згідно розписки від 01.08.2016 року: суму боргу в розмірі: 40 000 доларів США, що еквівалентно 1 211 740 грн. (один мільйон двісті одинадцять тисяч сімсот сорок гривень 00 копійок); суму 3 % річних в розмірі 30 575,69 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 7312 грн.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2019 року.

Суддя: О. А. Смоляр