ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8105/19 Справа № 208/468/18 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про стягнення коштів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він є одним із 10-ти співавторів раціоналізаторської пропозиції - «ІНФОРМАЦІЯ_1». Так як він в період розробки працював у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», то з ініціативи керівництва підприємства, 02 липня 2015 року він, як і інші співавтори, уклав із відповідачем договір № 8/15 про уступку права на отримання патенту України на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1». Згідно до п. 1 зазначеного договору, відповідач зобов`язався подати до ДП «Український інститут промислової власності» заявку на видачу патенту України на корисну модель в 4-місячний строк від дати одержання повідомлення від авторів про створену ними корисну модель, а також вжити всіх заходів, необхідним для одержання патенту підтримання його чинності. Відповідно до п. 5 договору № 8/15 відповідач зобов`язався сплатити авторам корисної моделі винагороду за першій рік її використання у власному виробництві в розмірі 4755000 гривень, не пізніше 185 календарних днів від дати початку використання корисної моделі, та згідно Угоди про розподіл авторської винагороди за використання на комбінаті корисної моделі «Багатостуминна криволінійна машина безперервного лиття заготовок», розподіл винагороди позивача становить 10% від суми винагороди, тобто 475500 грн.. Відповідно до Акту про використання об`єкту права інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року (заявка на корисну модель № u201506708 , патент № НОМЕР_2 ) 19 травня 2015 року розпочато використання «ІНФОРМАЦІЯ_1» в МБЛЗ відповідача. Згідно доповнення до акту про використання в конверторному цеху корисної моделі «багато струминна криволінійна машина безперервного лиття заготовок» (заявка на корисну модель № u201506708, патент № НОМЕР_2 ), це доповнення до акту про використання з 19 травня 2015 року в конверторному цеху комбінату корисної моделі «багато струминна криволінійна машина безперервного лиття заготовок» по заявці № u201506708 від 07 липня 2015 року підтверджує використання всіх ознак формули вищезазначеної корисної моделі в повному обсязі. 10 грудня 2015 року відповідачем отримано Патент на корисну модель № НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1». 21 березня .2016 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 1 до договору № 8/15 від 02 липня 2015 року про уступку права на отримання патенту України на корисну модель. Згідно п. 1 цієї додаткової угоди відповідач зобов`язався сплатити авторам корисних моделі винагороду за другий рік її використання в розмірі 4755000 грн. та за кожний наступний рік її використання у власному виробництві 2377500 грн., не пізніше 31 грудня кожного року, в якому використовувалась корисна модель. Актом про використання об`єкту права інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року (заявка на корисну модель № u201506708, патент № НОМЕР_2 ), доповненнями до цього акту підтверджується факт застосування у повному обсязі всіх ознак формули вищезазначеної корисної моделі у другому та третьому роках використання.

За умовами Договору №8/15 відповідач зобов`язався сплатити винагороду авторам за використання корисної моделі не пізніше 185 календарних днів від дати початку використання корисної моделі у власному виробництві. 19 травня 2015 розпочате використання «Багатоструминної криволінійної машини безперервного лиття заготовок» в МБЛЗ відповідача. Таким чином, не пізніше 21 листопада 2015 року відповідач повинен був сплатити позивачу винагороду за перший рік використання корисної моделі, але порушив вищезазначені зобов`язання. Крім того, за умовами Додаткової угоди до Договору №8/15 відповідач зобов`язався сплатити винагороду за використання корисної моделі не пізніше 31 грудня кожного наступного за року (після першого), в якому використовувалась корисна модель. Таким чином, станом на 01 січня 2017 року та 01 січня 2018 року відповідач порушив зобов`язання щодо сплати винагороди за другий та третій рік використання корисної моделі. За таких обставин, враховуючи умови вищенаведених Договору №8/15, Угоди про розподіл авторської винагороди, Додаткової угоди, відповідач був зобов`язаний сплатити позивачу винагороду за використання корисної моделі у 2015 та 2016 роках по 475 500 грн. за кожен рік та у 2017 році в розмірі 237 750 грн..

Проте, відповідачем в порушення умов Договору №8/15 від 02 липня 2015 року, додаткової угоди №1 від 21 березня 2016 року до цього Договору, зобов`язання щодо виплати позивачу винагороди за використання корисної моделі не виконані.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» 1188750,00 грн. - заборгованість за Договором № 8/15 від 02 липня 2015 року - 212393,40 грн. - пеню за період з 30 січня 2017 року по 01 липня 2018 року; - 240160,15 грн. - інфляційні втрати за період з 22 листопада 2015 року по 01 липня 2018 року; - 61827,80 грн. - 3 відсотки річних, за період з 22 листопада 2015 року по 01 липня 2018 року; Всього: 1703131,35 грн..Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 8810,00 грн. в рахунок відшкодування витрат з оплати судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором від 02 липня 2015 року, пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. При цьому, відмовляючи у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 146250,50 грн., суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог, та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані позивачем копії Акту про використання об`єкта права інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року, доповнення до Акту - не є належними доказами, які підтверджують обставини, що зумовлюють обов`язку відповідача по виплаті винагороди за користування корисною моделлю. Крім того, апелянт зазначає, що судом було залишено поза увагою той факт, що на підприємстві відповідача у конвекторному цеху працюють три машини безперервного лиття зливків, на жодній із яких факт використання корисної моделі з 19 травня 2015 року не підтверджений згідно даних інвентаризаційних карток основних засобів. Також, апелянт зазначає, що закон не передбачає, що наслідком використання корисної моделі є виникнення безумовного обов`язку власника патенту по виплаті винагороди за таке використання корисної моделі її автору, а також позивач не є автором цієї корисної моделі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за договором від 02 липня 2015 року, пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним договором.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: винаходи, корисні моделі, промислові зразки (п. 7 ч. 1 ст. 420 ЦК України).

Згідно до ч. 1 ст. 424 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі (ч. 1 ст. 427 ЦК України).

Статтею 429 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей об`єкт. У випадках, передбачених законом, окремі особисті немайнові права інтелектуальної власності на такий об`єкт можуть належати юридичній або фізичній особі, де або у якої працює працівник. Майнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей об`єкт, та юридичній або фізичній особі, де або у якої він працює, спільно, якщо інше не встановлено договором. Особливості здійснення майнових прав інтелектуальної власності на об`єкт, створений у зв`язку з виконанням трудового договору, можуть бути встановлені законом.

Відповідно до ст. 431 ЦК України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Згідно зі ст. 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 459 ЦК України винахід вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим, має винахідницький рівень і придатний для промислового використання. Об`єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології. Законом можуть бути встановлені продукти та процеси, які не є придатними для набуття права інтелектуальної власності на них відповідно до цієї статті.

Частиною 2 ст. 460 ЦК України визначено, що об`єктом корисної моделі може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології.

Згідно ст. 462 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зв`язок засвідчується патентом.

Згідно до ч. 1 ст. 463 ЦК України, суб`єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є: 1) винахідник, автор промислового зразка; 2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов

не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на винаходи

і корисні моделі», правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Згідно зі ст. 462 ЦК України і ч. 5 ст. 6 ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 28 ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Згідно ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», роботодавець повинен протягом чотирьох місяців від дати одержання від винахідника повідомлення подати до Установи заявку на одержання патенту чи передати право на його одержання іншій особі або прийняти рішення про збереження службового винаходу (корисної моделі) як конфіденційної інформації. У цей же строк роботодавець повинен укласти з винахідником письмовий договір щодо розміру та умови виплати йому (його правонаступнику) винагороди відповідно до економічної цінності винаходу (корисної моделі) і (або) іншої вигоди, яка може бути одержана роботодавцем.

Згідно ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», спори щодо умов одержання винахідником службового винаходу (корисної моделі) винагороди та її розміру вирішуються у судовому порядку.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , в період з 04 жовтня 2013 року по 27 жовтня 2017 року (дату свого звільнення з підприємства відповідача), працював на посаді начальника бюро розробки засобів механізації в проектно-конструкторському бюро технічного управління ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського».

Згідно до Указу Президента України від 21 лютого 2007 року № 132 ОСОБА_1 присвоєно почесне звання «заслуженого раціоналізатора України».

Відповідач станом на 02 липня 2015 року мав найменування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф.Е. Дзержинського», та в подальшому перейменоване у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

02 липня 2015 року укладено договір №8/15 про уступку права на отримання патенту України на корисну модель, авторами корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з одної сторони та публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського», в особі директора з економіки ОСОБА_5 , який діяв на підставі доручення № 56 від 30 серпня 2012 року, з іншої сторони, а разом - іменовані Сторони, відповідно до п. 1 ст. 9 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та враховуючи те, що Автори повідомляють Комбінат про створену ними корисну модель, а Комбінат використовує право на одержання патенту на корисну модель, уклала зазначений договір, за яким права на отримання патенту на вказану корисну модель на договірній основі були передані відповідачу - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

10 грудня 2015 року отримано Патент № НОМЕР_2 , зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 10 грудня 2015 року, а саме на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», де, серед інших, винахідником зазначений позивач ОСОБА_1

Публікація відомостей про видачу даного патенту відбулась 10 грудня 2015 року бюлетень № 23.

Згідно до п. 5 Договору № 8/15 від 02 липня 2015 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» зобов`язався сплатити авторам корисної моделі винагороду за першій рік її використання у власному виробництві в розмірі 4755000.00 грн., не пізніше 185 календарних днів від дати початку використання корисної моделі.

Згідно Угоди про розподіл авторської винагороди за використання на комбінаті корисної моделі «Багатостуминна криволінійна машина безперервного лиття заготовок», розподіл винагороди позивача становить 10% від суми винагороди, тобто 475 500,00 грн..

19 травня 2015 року є датою початку використання корисної моделі - патент № НОМЕР_2, про що свідчить Акт про використання об`єкту прав інтелектуальної власності, складений ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» 09 липня 2015 року.

Встановлено, що факт авторства позивача, підтверджений описом до Патенту на корисну модель № НОМЕР_2, де одним із винахідників зазначено ОСОБА_1 .

Також, в Акті про використання об`єкта права інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року відповідач ознайомив позивача як винахідника про використання корисної моделі.

Встановлено, що Додатковою угодою № 1 від 21 березня 2016 року про уступку права на отримання патенту України на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», патент № НОМЕР_2 , укладеною між сторонами ПАТ «ДМКД» та авторами, вирішено: п. 1 - комбінат зобов`язується сплатити Авторам корисної моделі винагороду за другий рік її використання в розмірі 4755000,00 грн. та за кожен наступний рік її використання у власному виробництві 2377500,00 грн., не пізніше 31 грудня кожного року, в якому використовувалась корисна модель; п. 3 - у разу невиплати винагороди у термін, зазначений в п. 1 даного Додаткового договору (угоди), Комбінат виплачує Авторам за кожний прострочений день пеню у розмірі 0,04 % від суми, належної до сплати;

Виконання цієї умови підтверджується Актом про використання об`єкта інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року.

Встановивши, що 19 травня 2015 року було розпочате використання «Багатоструминної криволінійної машини безперервного лиття заготовок» в МБЛЗ відповідача, а тому не пізніше 21 листопада 2015 року відповідач повинен був сплатити позивачу винагороду за перший рік використання корисної моделі, але порушив вищезазначені зобов`язання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором №8/15 від 02 липня 2015 року, а саме, за першій рік використання корисної моделі (2015 рік), відповідач згідно до п. 5 Договору № 8/15 та угоди про розподіл авторської винагороди за використання на комбінаті корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», повинен сплатити суму винагороди в розмірі 475500,00 грн., за другий рік використання корисної моделі (2016 рік), відповідач згідно до п. 1 додаткового договору (угоди) № 1 від 21 березня 2016 року до Договору № 8/15 та угоди про розподіл авторської винагороди за використання на комбінаті корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» - 475500,00 грн. та за третій рік використання корисної моделі (2017 рік), відповідач згідно до п. 1 додаткового договору (угоди) № 1 від 21 березня 2016 року до Договору № 8/15 та угоди про розподіл авторської винагороди за використання на комбінаті корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» повинен сплатити 237750,00 грн..

Крім того, згідно умов п. 6 Договору №8/15 у разі невиплати винагороди у термін, зазначений в п. 5 даного договору, Комбінат виплачує Авторам за кожен прострочений день пеню у розмірі 0,04% від суми, належної до сплати.

Врахувавши, що до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача пені.

При цьому, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача на користь позивача індекс інфляції за весь час прострочення, та трьох відсотків річних від простроченої суми, з підстав їх обґрунтованості та доведеності.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно було не взято до уваги позицію відповідача про перевищення повноважень особою, яка діяла від імені відповідача при підписанні Договору № 8/15 та при підписанні Додаткової угоди № 1 від 21 березня 2016 року, ОСОБА_5 на підставі довіреності № 56 від 30 серпня 2012 року, так як на дійсність умов договору, які відповідали наміру сторін, на вказане не впливає, оскільки після підписання Договору відповідач подав до ДП «Український інститут промислової власності» заявку на видачу патенту України на корисну модель, а також вживав всіх заходів, необхідних для одержання патенту та підтримання його чинності, внаслідок чого 10 грудня 2015 року відповідачем отримано Патент на корисну модель № НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Крім того, 21 березня 2016 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №1 до Договору №8/15 від 02 липня 2015 року про уступку права на отримання патенту України на корисну модель.

Вказані дії свідчать, що з боку відповідача в частині щодо отримання патенту та використання корисної моделі були виконані в повному обсязі зобов`язання, про що свідчить не тільки подання заявки на отримання патенту, а й саме отримання патенту на корисну модель, та початок використання зазначеної корисної моделі з 19 травня 2015 року, що підтверджено Актом про використання об`єкту права інтелектуальної власності, який підписано директором технічним ОСОБА_6 , членами комісії Головним стел плавильником ОСОБА_11 , Начальник КЦ Недбайло М.М. , старшим майстром виробництва КЦ ОСОБА_13 , виконавцем КЦ з винахідництва та раціоналізації ОСОБА_14 , та з зазначеним Актом ознайомлені винахідники - автори, в тому числі і ОСОБА_1 ..

Вказані обставини свідчать про тривале виконання відповідачем Договору, сторони погодили всі істотні умови цього договору та своїми діями підтвердили те, що спірний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що фактично доводить те, що відповідач прийняв даний договір і одночасно визнав факт його укладення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вимог є законним та обґрунтованим.

Рішення в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, колегія суддів не перевіряє, так як рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Доводи апелянта в скарзі про те, що надані позивачем копії Акту про використання об`єкта права інтелектуальної власності від 09 липня 2015 року, доповнення до Акту - не є належними доказами, які підтверджують обставини, що зумовлюють обов`язку відповідача по виплаті винагороди за користування корисною моделлю, - колегія суддів вважає безпідставними, так як за умовами Договору №8/15 від 02 липня 2015 року та додатковою угодою №1 до вказаного Договору про уступку права на отримання патенту України на корисну модель, Комбінат зобов`язався сплатити авторам корисної моделі винагороди, чого останнім зроблено не було.

Твердження апелянта в скарзі про те, що судом було залишено поза увагою той факт, що на підприємстві відповідача у конвекторному цеху працюють три машини безперервного лиття зливків, на жодній із яких факт використання корисної моделі з 19 травня 2015 року не підтверджений згідно даних інвентаризаційних карток основних засобів, колегія суддів вважає також безпідставними, так як судом була дана чітка та вірна відповідь на вказані доводи.

Доводи апелянта про те, що закон не передбачає, що наслідком використання корисної моделі є виникнення безумовного обов`язку власника патенту по виплаті винагороди за таке використання корисної моделі її автору, спростовуються зазначеними вище нормами матеріального права.

Інші доводи колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, надавши їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення в оскаржуваній частині як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко