Справа №: 343/13/19
Провадження №: 2/0343/155/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2019 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С. М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття із реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася з позовом про виселення та зняття із реєстрації ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачкою додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору № ПН56037 від 05.01.2018 року та № 0.0.954930435.1 від 02.02.2018 року.

Однак, ОСОБА_1 уже зверталась з позовом до ОСОБА_2 про зняття особи із реєстрації, до якого додавала вказані вище квитанції, як доказ сплати нею судового збору. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2018 року про повернення позовної заяви по справі №343/271/18 суд ухвалив повернути судовий збір в розмірі 704.80 грн., сплачений на рахунок УДК в Долинському районі № 0155, МФО 836014, ОКПО 37964129, банк отримувача ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області згідно квитанцій № ПН56037 від 05.01.2018 року та № 0.0.954930435.1 від 02.02.2018 року.

Тобто, до позовної заяви позивачка долучила як доказ квитанції про сплату нею судового збору, суми яких їй повернуто, а відповідно дані квитанції не є документом, який свідчить про сплату судового збору за подання даного позову.

При цьому слід врахувати, що згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 зазначеного закону ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для працездатних осіб - 1921 грн. Отже, ставка судового збору за подання вказаної позовної заяви становить 768,40 грн.

Позивачка подала до суду позовну заяву 03.01.2019 р., підтвердженням чого є відмітка за вх. № 49/2019. Тобто, на момент звернення до суду ставки судового збору були змінені, що не було враховано позивачкою.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про виселення та зняття з реєстрації. Тобто, за кожну вимогу слід сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Суд також звертає увагу, що визначаючи зміст позовних вимог та їх кількість, позивачці слід врахувати, що виселення саме по собі є достатньою та самостійною підставою для зняття особи з реєстрації. Якщо позивачка вважає, що мова йде про дві окремі самостійні вимоги, то їй слід обгрунтувати кожну з них і судовий збір сплати за дві вимоги, що описано вище.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі). Однак, позивачкою в позовній заяві вказаних даних щодо відповідача не зазначено.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві також викладаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини. Зі змісту позовної заяви неможливо встановити обставини та докази, на які позивачка посилається в обгрунтування своїх позовних вимог. Зокрема, у позовній заяві зазначено, що відповідач після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, продовжує проживати у будинку позивачки, жодних коштів на утримання будинковолодіння він не надає, не бере участі у підтриманні будинку в належному стані, ухиляється від проведення будь-яких господарських робіт, тобто позивачка з однієї сторони веде мову про те, що відповідач продовжує проживати в її будинку, а з іншої - посилається також на норми права (ст.ст. 63, 72 ЖК України) як на підставу позову, які регулюють питання втрати права користування особою житловим приміщенням у зв'язку з непроживанням у нього понад встановлені строки. З вказаного неможливо встановити, на які підстави позову позивачка посилається та якими доказами буде обгрунтовувати свої позовні вимоги, зокрема, чи це підстави, визначені ст. 116 ЖК України, які свідчать про систематичне руйнування та псування жилого приміщення, використання не за призначенням чи порушення правил співжиття; чи ті, які визначені ст.ст. 63, 72 ЖК України, що стосуться наймачів та їх відсутності у житловому приміщенні понад встановлені строки; чи ті, які стосуються власників будинку (ст. 383 ЦК України), та які докази свідчать про наведені обставини, а відповідно і слід привести у відповідність до наведених підстав зміст позовних вимог (п. 4 ч. 1 ст. 175 ЦПК України) .

Крім того, до позовної заяви долучено копію витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини майна, однак з нього не можливо встановити у зв'язку з неналежною його копією про яке майно йдеться та хто є іншим співвласником будинку.

Порушено також вимоги п. 6 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, так як не зазначено, чи вживалися заходи досудового врегулювання спору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до неї. Згідно вказаних додатків під п.2 позивачка зазначає довідку про склад сім'ї №65 від 18.01.2018 р., в той час як до позовної заяви долучено оригінал та копію довідки про склад сім'ї №65 від 03.01.2018 р. Для суду не є зрозуміли чи йде в даному випадку мова про один і той же документ.

Не дотримано позивачем п. 9 ч. 1 ст. 175, ст. 134 ЦПК України, а саме: не долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позивачці слід надати термін для виправлення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття із реєстрації залишити без руху та надати позивачці строк на виправлення недоліків, але не більше, як 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя Долинського районного суду Монташевич С.М.