Справа № 168/725/18
Провадження № 2/168/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт.Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 червня 2011 року помер її дід ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина, яку успадкувала його дружина і баба позивача ОСОБА_7 шляхом спільного проживання з спадкодавцем до дня його смерті. За життя своє право на спадщину остання не оформила. 13 січня 2018 року померла її баба ОСОБА_7. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Полісся» розміром 2,41 га. та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по вул.Костючика, 34, у с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої є її діти ОСОБА_3, та ОСОБА_4, відповідачі по справі, які звернулись з письмовими заявами до приватного нотаріуса Старовижівського нотаріального округу ОСОБА_8, про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 на користь онуки спадкодавця, позивача по справі ОСОБА_2 Позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Костючика, 34, в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявилась, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в підготовче судове засідання також не зявились, згідно з поданими заявами просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче судове засідання нотаріусом копії спадкової справи № 90-2018, заведеної після смерті ОСОБА_7, яка померла 13 січня 2018 року, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_7 померла 13 січня 2018 року (аркуш справи 9). Заповіт, складений ОСОБА_7, посвідчений Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області 22 грудня 2002 року (аркуш справи 46 зворот), не змінений та не відмінений (аркуш справи 44). Спадкоємець за заповітом ОСОБА_9, відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса в шестимісячний строк, відмовився від прийняття спадщини (аркуш справи 42 зворот). ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є спадкоємцями І черги за законом, відповідно до заяв, наявних в матеріалах спадкової справи та поданих до нотаріуса, від спадщини відмовились на користь спадкоємця 5 черги - ОСОБА_2 (аркуш справи 48 зворот, 49 зворот). ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом подання до нотаріуса у визначений законом строк відповідної заяви (аркуш справи 47 зворот, 50 зворот). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_7 немає.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини слід дійти висновку, що єдиними спадкоємцями померлої ОСОБА_7, які прийняли спадщину є позивач - ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_5

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Відповідно до статті 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у с.Дубечне Старовижівського району Волинської області по вул.Костючика, 34, який був прийнятий нею у спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_6, право на який підтверджується випискою з погосподарської книги № Д-5 за 2018 рік (аркуш справи 8) та довідкою Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 14 червня 2018 року № 1442 (аркуш справи 7).

При цьому, під час оформлення спадкових прав, позивач - ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_5 скористалися передбаченим частиною 3 статті 1267 ЦК України правом на перерозподіл спадщини між собою, і 21 вересня 2018 року уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого вони погодили, що позивачу із спадкового майна, що належало ОСОБА_7, перейде на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Костючика, 34, в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 55-56).

Однак, нотаріус при видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок виніс постанову про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки право власності за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно (аркуш справи 25).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із заяв, поданих відповідачами до суду убачається, що позовні вимоги визнають в повному обсязі (аркуш справи 65-66, 74). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Костючика, 34, в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, що залишилося після смерті ОСОБА_7, яка померла 13 січня 2018 року.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Костючика, 34, в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_10