Провадження №2/523/3826/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. м.Одеса Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид Сергій Миколайович про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид Сергій Миколайович про стягнення грошових коштів.

У своїм позовній заяві Позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на їїкористь грошову суму в розмірі 81 544 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривень 40 коп., що складається з:67 138 (шістдесят сім тисяч сто тридцять вісім) гривень 54 коп. - інфляційні втрати та 14 405 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 86 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид Сергій Миколайович в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 05 вересня 2016 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) (Позивач) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) був укладений та нотаріально посвідчений Договір про наміри сторін.За даним Договором Відповідач зобов`язалася продати, а Позивач зобов`язалася купити за вартістю і в термін, що визначені Договором, приміщення салону краси, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та укласти у майбутньому договір купівлі-продажу вказаного майна на умовах, встановлених Договором.Відповідно до п. 3 Договору, дані дії сторони зобов`язалися здійснити до 01 грудня 2016 року. Продаж передбачалося здійснити за 2 130 400 (два мільйони сто тридцять тисяч чотириста) гривень 00 коп., що складало в еквіваленті 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США згідно курсу НБУ станом на день укладення договору купівлі-продажу.При цьому, відповідно до п.4 Договору Відповідач в рахунок майбутнього продажу вказаного нерухомого майна отримала від Позивача грошову суму в розмірі 186 410 (сто вісімдесят шість тисяч чотириста десять) гривень 00 копійок, що складало в еквіваленті 7 000 (сім тисяч) доларів США.

30 листопада 2016 року сторони внесли зміни до Договору, якими продовжили виконання зобов`язань за ним до 09 грудня 2016 року.

Проте, Відповідач умов договору не виконала, і в результаті договір купівлі-продажу так укладений і не був з вини Відповідача.Після чого, Позивач неодноразово зверталася до іншої сторони договору з пропозицією повернути сплачену в рахунок майбутньої купівлі нерухомого майна суму коштів у розмірі 7 000 доларів США внаслідок невиконання останньою зобов`язань за договором. Проте Відповідач відмовлялася виконати цю пропозицію, посилаючись на відсутність коштів, а згодом взагалі почала уникати Позивача.

В результаті незаконних дій Відповідача, Позивач була змушена звернутись за захистом своїй прав з позовною заявою до суду.

Так, 30 серпня 2017 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено рішення по цивільній справі № 523/18595/16-ц, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 186 410 гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 864 гривень 10 коп.

Проте, Відповідач рішення суду добровільно не виконала. ОСОБА_1 була змушена використати примусовий метод виконання рішення суду, тому звернулася до приватного виконавця. В результаті, 13 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Журид С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59359291за виконавчим листом № 523/18595/16-ц від 26 грудня 2017 року.

14 червня 2019 року було проведено електронні торги з продажу майна Відповідача, а саме - нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_3 .В результаті чого, 27 червня 2019 року приватним Виконавцем Журидом Сергієм Миколайовичем на банківський рахунок Позивача були перераховані грошові кошти у розмірі 188 274 гривень 10 коп. в якості виконання виконавчого листа № 523/18595/16-ц від 26 грудня 2017 року.

Однак, Позивачка у своїй позовній заяві зазначала, що відповідно до п. 6 вищезазначеного Договору про наміри, Сторони (Позивач та Відповідач) домовились про те, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладання договору купівлі-продажу, передбаченого цим договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, штрафні санкції, а саме, - в разі, якщо ОСОБА_2 відповиться продавати вказане приміщення салону краси, то грошова сума у розмірі, вказаному в п. 4 цього договору, нею повертається ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, у Відповідача перед Позивачем було зобов`язання повернути грошові кошти у розмірі 186 410 гривень 00 коп., яке вона не виконала у строк до 09 грудня 2016 року, і яке було примусово виконано лише 27 червня 2019 року.

З зазначеного суддоходить до висновку, що в період з 09 грудня 2016 року по 27 червня 2019 року, Відповідач безпідставно користувалась коштами, які належать Позивачеві.

Саме у зв`язку із цими діями відповідача, позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просила суд стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів (інфляційних втрат та 3 % річних) за прострочення виконання грошового зобов`язання та прострочення виконання рішення суду по справі № 523/18595/16-ц, за період з 09 грудня 2016 року по 27 червня 2019 року.

За проведеними судом розрахунками було встановлено, що за вказаний періодрозмір інфляційних втрат позивача склав 67 138 (шістдесят сім тисяч сто тридцять вісім) гривень 54 коп., а 3% річних за користування відповідачем грошовими коштами позивача складає 14 405 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 86 коп., що загалом складає грошову суму у розмірі 81 544 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривні 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому однасторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 даної статті зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічна позиція міститься в рішенні Верховного Суду України по справі № 6-113цс14 від 1 жовтня 2014 року, в якому суд зазначив, що будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також, аналогічна позиція міститься і в постанові Верховного суду від16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц, в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 510, 524-527, 530, 625ЦК України, ст.ст. 1,2,4.5,11, 18, 76-81,178,223,259,263-265,273,280-289 ЦПК України

У Х В А Л И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид Сергій Миколайович про стягнення грошових коштів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) грошову суму в розмірі 81 544 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривень 40 коп., що складається з:

-67 138 (шістдесят сім тисяч сто тридцять вісім) гривень 54 коп. - інфляційні втрати;

-14 405 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 86 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 815 (вісімсот п`ятнадцять) гривень 44 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2019 року

Суддя