Провадження № 22-ц/812/1980/19 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Миколаїв

справа № 484/3737/19-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до

ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 27 вересня 2019 року суддею Шикерею І.А. в приміщенні цього ж суду (повне рішення складено 1 жовтня 2019 року),

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 2 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (без номеру), за яким остання отримала 4 100 грн. кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір).

Посилаючись на порушення позичальником умов кредитного договору та виникнення станом на 15 липня 2019 року простроченої кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 13 780, 63 грн., з яких 4 514, 29 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2 888, 14 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 533, 88 пеня за прострочене зобов`язання та 950 грн. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму понад 100 грн., та штрафи - 250 грн. фіксована частина та 644, 32 грн. процентна складова.

Правом відзиву на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 не скористалась. Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просив скасувати рішення в частині вимог про стягнення процентів та задовольнити позов у цій частині. Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно вважав неузгодженими умови кредитування, не звернувши належної уваги на підписану відповідачкою довідку. Умови кредитування, на яких ґрунтується розмір заборгованості, ОСОБА_1 не заперечувала та ці умови виконувала. Суд дав невірну оцінку всім наданим банком доказам та помилково застосував висновок Великої Палати Верховного Суду (постанова від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17), який стосується інших за змістом правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк не довів факт узгодження з позичальником усіх умов кредитування (ціну договору), а саме розмір процентів та обсяг відповідальності за порушення кредитних зобов`язань (розмір неустойки). При цьому надані банком Умови та правил надання банківських послуг та тарифи не є достатньою підставою вважати саме ці умови узгодженими сторонами з дотриманням письмової форми угоди. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови кредитування надані банком витяги з відомчих документів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, тобто бути складовою цього договору. За цих обставин поверненню підлягають тільки отримані відповідачем кредитні кошти. Оскільки кредитний ліміт складав 4 100 грн., а за час кредитування відповідачка повернула 7 779,62 грн., то підстав для стягнення кредитної заборгованості не вбачається.

Проте, з такою оцінкою наданих доказів та застосуванням норм цивільного законодавства погодитись не можна.

Так, згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК ).

Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання, а штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (стаття 549 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що 2 червня 2008 року шляхом підписання заяви між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н (далі - Договір), за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг.

Заявою передбачено тип кредитної картки - «Універсальна», валюта кредиту - гривня, кредитний ліміт - 1000 грн., розмір якого банк має право змінювати, базова процента ставка - 3% на місяць (а.с.11).

Крім цього, того ж числа ОСОБА_1 особисто підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також зазначена базова відсоткова ставка на місяць - 3 %, які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Розмір щомісячних платежів складає 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Пеня 1 - базова процентна ставка за кредитом / 30 нараховується на кожен день прострочки. Пеня 2 - 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. / 25 в місяць, нараховується один раз на місяць при наявності прострочки за кредитом чи відсотками 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму не менше 50 грн. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, складає 250 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 12).

У період дії Договору ОСОБА_1 отримала п`ять карток, остання платіжна картка за № НОМЕР_1 зі строком дії до серпня 2020 року (а.с.57).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за весь період кредитування станом на 31 серпня 2019 року (а.с. 5-10) та витягу з особового рахунку відповідачки станом на 17 серпня 2019 року (а.с. 51-56) вбачається, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти до липня 2018 року та вносила платежі до серпня того ж року. Заборгованість за кредитом (тіло та проценти) складає 7 402,43 грн., з яких 2 888,14 грн. прострочені. Аналіз розрахунку та особового рахунку свідчать про те, що нараховані та прострочені відсотки за користування кредитом погашались за рахунок кредиту.

За порушення кредитних зобов`язань нараховано 5 483,88 (4 533,88 +950) грн. пені та 894,32 грн. штрафів (а.с.10 зворот).

Умови та порядок нарахування пені передбачені (крім довідки про умови кредитування) також пунктами 2.1.6.9, 2.1.1.12.2.2, 2.1.1.12.6.1. Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку (ресурс: Архив Умов та правил банківських послуг розміщений на сайті www.privatbank.ua) (далі - Умови, а.с.13-27).

Умови та порядок нарахування штрафів за порушення кредитних зобов`язань передбачені пунктами 2.1.1.12.7.4. Умов.

Відповідачка ОСОБА_1 не надала суду жодних заперечень щодо розміру нарахованих банком: заборгованості за кредитом (тіло та проценти), а також неустойки за порушення умов кредитування.

Разом з тим, за правилами пункту 2.1.6.14. у разі виникнення прострочених зобов`язань клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється в тарифах.

При застосуванні цієї альтернативи суд враховує дані розрахунку та витягу з особового рахунку, з яких вбачається нарахування позичальнику саме пені за порушення умов кредитування.

Отже, при відсутності заперечень боржника суд вважає встановленим факт порушення відповідачкою ОСОБА_1 умов Договору щодо своєчасного внесення щомісячних платежів у встановленому розмірі та обґрунтованості нарахувань кредитної заборгованості станом на 31 серпня 2019 року в загальному розмірі 12 886,31 грн., в тому числі 7 402,43 грн. за кредитом (тіло, проценти) та 5 483,88 грн. пені.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на надані позивачем докази, не дав їм належної оцінки та помилково застосував висновок Великої Палати Верховного Суду (постанова від 3 липня 2019 року у справі №342/180,17), який стосується інших за змістом правовідносин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (1921 грн.) та при подачі позивачем апеляційної скарги (2881,5 грн.). Відшкодуванню відповідачкою підлягають витрати позивача пропорційно задоволеним вимогам, що складає 4 490 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 паспорт серії НОМЕР_3 виданий Первомайським МВ УМВС України Миколаївської області) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження юридичної особи - 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) за кредитним договором від 2 червня 2008 року заборгованість станом на 31 серпня 2019 року в загальному розмірі 12 886,31 грн., а також 4 490 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

---------------------------------

постанову складено 21 листопада 2019 року