Справа № 685/676/19
Провадження № 2/685/176/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні при підготовчому розгляді в смт Теофіполь

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківських прав,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що у позивача та відповідача від шлюбу народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано, діти залишилися проживати з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання синів та не бере участі у їх вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач аліменти нікому не сплачує, стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяють йому утримувати дітей. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини (на кожну дитину) з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом про оспорювання батьківських прав, мотивуючи його тим, що 04.05.2005 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ в Хмельницькій області актовий запис №16. У шлюбі у них народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Теофіпольського райсуду від 11.07.2018 року шлюб між ним та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу він постійно приймав участь у вихованні дітей та забезпечував їх матеріально і фінансово. Після розлучення під час однієї із бесід із відповідачем, остання повідомила йому що він не є батьком ОСОБА_3 , тому в грудні 2018 року він вирішив зробити тест на батьківство і відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство від 20.12.2018 року зазначено, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 . На підставі викладеного просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №71 від 19.09.2005 року про народження ОСОБА_3 , зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ в Хмельницькій області внести зміни в актовий запис у Книзі реєстрації народжень про народження ОСОБА_3 видати нове свідоцтво про народження не змінюючи даних дитини, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати та витрати по проведенню дослідження на батьківство.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні подала заяву про зменшення позовних вимог, просила стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на сина ОСОБА_7 , зустрічні позовні вимоги визнала.

Позивач за зустрічним позовом свої позовні вимоги підтримав, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_7 .

Суд вважає можливим проводити розгляд справи по суті.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до

висновку, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, зустрічний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони зазначені батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Теофіпольського райсуду від 11.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано (рішення набрало законної сили 11.08.2018 року).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину від 6 років становить 2027 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 10.05.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 10.05.2019 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки позивач за зустрічним позовом визнала позовні вимоги ОСОБА_2 та просила виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_8 , суд вважає, що в цій частині позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133,139 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов?язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Призначена ухвалою Теофіпольського райсуду від 03.07.2019 експертиза не проведена, позивач за зустрічним позовом надав докази лише того, що він оплатив дослідження про біологічне батьківство, яке проведене 20.12.2018 року, тобто за довго до подання позову до суду та не на вимогу суду, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом 4325,80 грн витрат на проведення вказаного дослідження задоволенню не підлягають.

Виключення за рішенням суду відомостей про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №71 від 19.09.2005 року про народження ОСОБА_3 є підставою для внесення змін до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва про народження.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.180-184, 191, 136, 200 СК України, ст.19, 81, 264-265 ЦПК України районний суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, в тому числі у межах суми платежу за один місяць негайно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківських прав задовольнити частково.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №71 від 19.09.2005 року про народження ОСОБА_3 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4325,80 грн витрат на проведення дослідження відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в Хмельницький апеляційний суд через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий