ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 643/13607/18

провадження № 22-ц/818/4942/16

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Кругової С.С.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_4 ,

відповідачі: ТОВ «Порше Мобіліті», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Наталія Сергіївна, Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Наталії Сергіївни, Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасування результатів електронних торгів і повернення майна, з апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 , на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року, у складі судді Довготько Т.М., в залі суду в місті Харків,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати виконавчий напис №82 від 05.02.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. таким, що не підлягає виконанню; скасувати результати проведення електронних торгів, оформлених протоколом №330269 від 03.05.2018 року, щодо реалізації транспортного засобу марки Volkswagen, модель Passat, 2012 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 ; повернути їй транспортний засіб марки Volkswagen, модель Passat, 2012 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , вилучивши його у ОСОБА_2 ; судові витрати покласти на відповідачів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що 12.12.2012 року між нею та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір № 50007046, за яким ТОВ «Порше Мобіліті» надав їй кредит у розмірі 185803,64грн. і додатковий кредит у розмірі 69882,30грн. з цільовим призначенням - на придбання автомобіля марки Volkswagen. 28.12.2012 року між нею та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений договір застави транспортного засобу №50007046, предметом якого була застава зазначеного автомобіля. Зазначає, що отримала кредит та користувалася придбаним автомобілем, однак не виплатила заборгованість у встановлений договором строк і навесні 2018 року автомобіль було вилучено з тієї підстави, що нібито внаслідок заборгованості за кредитами приватним нотаріусом Кірюховою Н.С. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль. Вказує, що від представника ТОВ «Порше Мобіліті» отримала постанову про арешт майна боржника від 16.02.2018року, постановлену головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. У постанові державного виконавця від 16.02.2018 року зазначено, що сума заборгованості складає 513402,26грн. Вважає вказану суму необґрунтованою, посилаючись на те, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави та надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. ТОВ «Порше Мобіліті» не надав нотаріусу доказів реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, і, не було дотримано 30-денний строк з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Ці порушення, унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Крім того, вимога від 18.12.2017року, яка була надана ТОВ «Порше Мобіліті» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не могла бути належним і достатнім документом для вчинення виконавчого напису, оскільки вимога підписана невстановленою особою, та в ній зазначено, що ОСОБА_4 має сплатити 474445,35грн., а виконавчий напис вчинено на суму 513 402,26грн. Крім того відповідачем ТОВ «Порше Мобіліті» не надано належних доказів відправлення вимоги на її адресу. Також, ТОВ «Порше Мобіліті» не погодив суму боргу, а тому така сума не має ознак безспірності. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Н.С. не мала права вчиняти виконавчий напис від 05.02.2018року, зареєстрований за № 82, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, враховуючи, що у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, він не підлягає виконанню з моменту його вчинення, а отже результати проведених електронних торгів, оформлених протоколом №330369 від 03.05.2018року, також підлягають скасуванню. Крім того, відповідно до вимог ст.216 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 має повернути їй автомобіль Volkswagen.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано виконавчий напис №82 від 05.02.2018року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Н.С. на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704, 80 грн. в рівних частках по 352, 40 грн. з кожного. Скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2019 року, у вигляді заборони будь-кому вчиняти певні дії на відчуження автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов № НОМЕР_2 2012року випуску.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування результатів проведення електронних торгів, оформлених протоколом № 330269 від 03.05.2018 року та в частині повернення ОСОБА_4 , транспортного засобу марки Volkswagen, модель Passat, ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що визнаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, однак відмовляючи в задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції жодним чином не захистив права позивача, оскільки права останнього не були відновлені. Вказує, що оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, правові наслідки, які виникли внаслідок його вчинення, є недійсними, зокрема електронні торги. Враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, він не підлягав виконанню з моменту його вчинення, і результати проведення електронних торгів, оформлених протоколом №330269 від 03.05.2018 року, також підлягають скасуванню. Звертає увагу суду на те, що відповідно до правової позиції ВССУ, висловленої в ухвалі від 15.07.2015 року у справі № 6- 35314св14, у випадку, якщо виконавчий напис не підлягав виконанню, прилюдні торги, проведені на його підставі, є недійсними. Крім того зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого провадження не задовольнив клопотання про витребування доказів, які б підтвердили, хто саме є власником спірного автомобіля на поточний момент. Таким чином, є ризик того, що у випадку задоволення позову виконати рішення суду щодо повернення майна позивачу, витребувавши його у відповідача, буде неможливо, оскільки власник вже змінився.

ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України, необхідно встановити порушення положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, який був чинним на момент проведення торгів. Зазначає, що підстави, яким позивач обґрунтував свої позовні вимоги, а саме: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було звернуто стягнення на предмет застави, не є підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки в даній конкретній справі за даних фактичних обставин виконавчий напис нотаріуса був чинним на час проведення торгів. Крім цього звертає увагу на те, що вимога про витребування майна є незаконною та безпідставною, оскільки у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, а саме продавця - державної виконавчої служби та у покупця - переможця електронних торгів виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Представник ТОВ «Порше Мобіліті» надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивач помилково посилається на незаконність електронних торгів, як на встановлений факт, що є невірним. Також відповідач не згоден з позицією щодо того, що втрата майна відбулась «внаслідок передачі», а також формулювання відчуження як «втрата» , оскільки передача предмету застави відбулась на підставі електронних торгів, які є чинним та не оскарженими. Вважає, що позивач помилково посилається на незаконність проведення торгів, оскільки під час їх проведення в повному обсязі дотримано встановлений порядок, і підстави для їх скасування відсутні.

Представник ДП «Сетам» також надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст. 203 та 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку, натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Наголошує, що організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії, в межах чинного законодавства для реалізації майна. Також звертає увагу на те, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження порушень правил проведення електронних торгів та порушень її законних прав та інтересів.

Інші учасники справі рішення суду не оскаржили, отже в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню законність та обґрунтованість рішення суду не перевіряється.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладений кредитний договір № 50007046, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалось надати позивачу кредит у сумі 185803,64 грн, що в еквіваленті становить 22 826,00 доларів США, строком кредитування 60 місяців, із сплатою 9,90 % річних, а позичальник зобов`язувався своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інших платежів згідно з загальними умовами кредитування (т. 1, а.с.10, 17-26).

Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.12.2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладений договір застави транспортного засобу № 50007046 (т. 1, а.с.27-28).

18.12.2017 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило на адресу ОСОБА_4 вимогу та рахунки-фактури, в якій вимагало дострокове повернення кредиту у повному обсязі та заборгованість відповідно до умов договору, що разом на поточну дату становить 474 445,35 грн та складається із: дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, що в еквіваленті становить 7 484,08 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає 206 598,03 грн; несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 258521,80 грн; штрафні санкції відповідно до статті 8.3 договору -9 325,52 грн, проте, належних підтверджень про отримання цього повідомлення ОСОБА_4 до матеріалів справи та нотаріусу надано не було ( т. 1, а.с.123-167).

05.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. на підставі заяви ТОВ «Порше Мобіліті» від 02.02.2018 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 82, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Passat, 2012року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за невиплачену в період із 12.12.2012 року по 18.12.2017 року заборгованість на загальну суму 513 402,26 грн, із яких: несплачені чергові платежі - 258 521,80 грн; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 9325,52 грн.; сума кредиту до повернення - 208 394,21грн; штраф у розмірі 20 % від суми кредиту - 37 160,73 грн. (т. 2, а.с.2-3).

16.02.2018року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві Амборським А.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №82 виданого 05.02.2018року приватним нотаріусом Кірюховою Н.С. було накладено арешт на автомобіль Volkswagen, модель Passat, 2012року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , що належать боржнику ОСОБА_4 (т. 1 а.с.9).

Відповідно до протоколу №330369 проведення електронних торгів, 03.05.2018року були проведенні електронні торги транспортного засобу Volkswagen, модель Passat, 2012року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_3 , переможцем торгів є ОСОБА_2 . Ціна продажу автомобіля 314309,00грн. (т. 2, а.с.112-114).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 цього Закону до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 згаданого Закону обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та внесення відомостей до нього врегульовано статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою держателем Державного реєстру обтяжень рухомого майна є уповноважений центральний орган виконавчої влади. До Державного реєстру обтяжень рухомого майна вносяться, зокрема відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

У частині четвертій статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції визнано виконавчий напис №82 від 05.02.2018року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. таким, що не підлягає виконанню і в цій частині рішення суду не оскаржується.

Зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд першої інстанції помилково вважав, що оскільки виконавчий напис нотаріуса був чинним в період проведення прилюдних торгів, тому такі торги проведені відповідно до закону.

Такі висновки не ґрунтуються на законі, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення.

Враховуючи той факт, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, то правові наслідки, які виникли внаслідок його вчинення, є недійсними, зокрема електронні торги.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Колегія суддів вважає, що правочин, укладений в результаті проведення прилюдних торгів є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки незаконним є виконавчий напис на виконання якого були проведені торги.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині повернення майна суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними результатів прилюдних торгів.

Колегія суддів вважає за можливе змінити мотиви відмови у задоволенні цих вимог.

Так, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування відомостей, з яких вбачалось би, хто є власником спірного майна на час вирішення справи, тому докази цих обставин були залучені до матеріалів справи апеляційним судом.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу 0541/2019/1469938 від 18.05.2019 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_6 купила спірний автомобіль.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу 0541/2019/1519985 від 15.06.2019 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купив спірний автомобіль.

Отже, наразі власником транспортного засобу Volkswagen, модель Passat, 2012року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_3 згідно договору купівлі-продажу 0541/2019/1519985 від 15.06.2019 року є ОСОБА_7 , тому застосування до ОСОБА_2 наслідків недійсності оспорюваного правочину є неможливим.

З цих мотивів у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування результатів проведення електронних торгів, оформлених протоколом № 330269 від 03.05.2018 року, щодо реалізації транспортного засобу марки Volkswagen, модель Passat, 2012 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 - скасувати, позов в цій частині задовольнити.

Визнати недійсними результати проведення електронних торгів, оформлені протоколом № 330269 від 03.05.2018 року, щодо реалізації транспортного засобу марки Volkswagen, модель Passat, 2012 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 .

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині повернення транспортного засобу шляхом вилучення у ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна