РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11.11.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Небиліченко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 простягнення Ѕ частки вартості проданого автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати кошти від проданого 12.10.2018 автомобіля ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, в розмірі 78360 грн та суми депозитів і процентів по договорам № 261112692 від 14.08.2015, № 260789534 від 08.06.2015, № 261208374 від 08.09.2015 у розмірі 60668,22 грн - спільно нажитим майном подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 19.09.2003 перебувала із відповідачем у шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 23.05.2016. Проживаючи у шлюбі, сторони мали спільний бюджет, вели спільне господарство і за спільні кошти придбали: автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який вона продала, ринкова вартість якого станом на 12.10.2018 склала 78369 грн, та гроші від продажу автомобіля залишились у неї. Також під час шлюбу їх спільні сімейні кошти були розміщені на депозитних рахунках у ПАТ ПУМБ на ім`я відповідача, а саме: згідно договору № 261112692 від 14.08.2015 у сумі 18000 грн, строк 184 дні - до 14.02.2016. з 14.08.2015 ло 14.02.2016 нараховано 2256,16 грн відсотків; згідно договору № 260789534 від 08.06.2015, сума депозиту 20000 грн, строк 184 дні, до 09.12.2015, з 08.06.2015 по 09.12.2015 нараховано відсотки у сумі 2406,58 грн; згідно договору № 261208374 від 08.09.2015, сума депозиту 16000 грн, строк 184 дні, до 10.03.2016, з 08.09.2015 по 10.03.2016 нараховано відсотків 2005,48 грн, що разом складає 54000 грн - сума депозиту, 6668,22 грн - проценти, а всього 60668,22 грн, суми яких відповідач зняв у грудні 2015 року та вже після фактично припинених шлюбних відносин, та у лютому-березні 2016 року, про що встановлено у рішенні Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 23.05.16р.

Таким чином, оскільки сума продажу автомобіля склала 78360 грн, а сума депозитних вкладів ОСОБА_2 склала 60668,22 грн (різниця між вказаними сумами склала 17691,78 грн), то просить стягнути з неї на користь відповідача Ѕ частині різниці між вказаними сумами продажу автомобіля та депозиту з процентами, яка складає 8845,89 грн.

У жовтні 2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя де він просить виділити у власність Ѕ частину автомобіля ВАЗ 111840, вартістю 36000 грн. а також поділити інше майно вартістю 37029 грн.

Ухвалою суду під головуванням судді Демочко Д.О..М. від 26.10.2017р. зустрічний позов ОСОБА_2 про розподіл майна прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 про поділ сумісно нажитого майна подружжя та об`єднано в одне провадження.(а.с.72)

04.10.2018р. ухвалою суду припинено процедуру врегулювання спору за участю судді та цивільну справу передано до канцелярії суду на автоматичний розподіл.(а.с.99).

09.10.2018 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Апалькова О.М. прийняла до розгляду зазначену цивільну справу (а.с.103).

08.01.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду із уточненою зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, де він просить стягнути з ОСОБА_1 Ѕ частину від вартості проданого автомобіля ВАЗ 111840 у розмірі 39180 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2019 зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в частині вимог про поділ іншого майна за заявою позивача залишена без розгляду.(а.с.123-124 т.2)

Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області Чудопаловою С.В. від 23.07.2019р. прийнято дану цивільну справу до провадження та на 07.08.2019р. призначено підготовче судове засідання. 30.09.2019р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 28.10.2019р. (а.с.128, 149 т.2).

Отже, ОСОБА_2 з урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 Ѕ частину від вартості продажу 12.10.2018 автомобіля ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, яка склала 78360 грн, тобто у сумі 39180 грн, мотивуючи зустрічну позовну заяву тим, що він перебував у шлюбі із ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.05.2016.Під час проживання однією сім`єю він із відповідачкою мали спільний бюджет, вели спільне господарство та на спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який після розірвання шлюбу перебував у його користуванні і за весь період судових розглядів вони не дійшли згоди щодо поділу майна, внаслідок чого ОСОБА_1 06.10.2018 таємно за допомогою евакуатора зі стоянки підприємства, де він працює, заволоділа даним автомобілем та відвезла його у невідомому напрямку, дані відомості 06.10.2018 були внесені до ЄРДР Кальміуським ВП, а через деякий час він дізнався, що спірний автомобіль проданий без його згоди, а половина його вартості в рахунок грошової компенсації не була йому віддана. Згідно довідки Територіального сервісного центру № 1441, наданої на запит суду, вартість продажу зазначеного автомобіля склала 78360 грн, тому просить стягнути з ОСОБА_1 Ѕ частину від вартості продажу зазначеного автомобіля, яка складає 39180 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судових засіданнях вимоги уточненої позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити. Щодо задоволення вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 не заперечували. Як зауважувала позивач, що кошти, які перебували на депозитних рахунках у період шлюбу, були саме їх спільними коштами, оскільки на той період відповідач офіційно не працював, займався випадковими заробітками, мав нерегулярний дохід. Саме вона годувала родину, оскільки на той час офіційно працювала в ломбарді, отримувала заробітну плату, вони знімали житло, одягалися, купували їжу, витрачали кошти на інші потреби, тобто усі кошти, які надходили до їхнього бюджету, були їх спільні кошти, а частину коштів відкладали, які відповідач клав на депозит, але саме це були їх спільні кошти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечував зазначивши, що грошові кошти були зняті з банківських рахунків та використані під час проживання однією сім`єю, а грошові кошти, які перебували на депозиті після фактичного припинення шлюбних відносин, то були його особисті гроші і вони не є спільним майном подружжя, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вимоги своєї зустрічної позовної заяви підтримав та просив задовольнити.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, матеріали справи, встановив наступне.

Так, судом встановлено, що сторони з 19 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.05.2016, вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, та сторони з грудня 2015 року сімейні відносини та ведення спільного господарства фактично припинили (а.с. 119 т. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом.

Отже, оскільки сторонами зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.05.2016 про розірвання шлюбу оскаржено не було, тому обставини, викладені у ньому, а саме те, що сторони з грудня 2015 року фактично припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, не потребують доказування.

Крім того, як вбачається з листа Центрального відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 24.06.2019 р. № 67/зі/101/01-2019 виданого на ім`я ОСОБА_10 , повідомлення останньої на лінію «102» від 04.12.2015р. було зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень Жовтневого відділення поліції Маріупольського відділу поліції ГУНП в Донецькій області за № 1728 від 04.12.2015р. та за даним фактом була проведена перевірка, за результатами якої ознак кримінального правопорушення не встановлено, ця обставина була визнана відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 про те, що після цієї події він був вимушений піти з квартири свекрові, де вони разом всі мешкали та шукати собі інше житло.

Як вбачається із листа АТ «ПУМБ» від 24.01.2019 № КНО-07.8.3/247, наданого на виконання ухвали суду від 08.01.2019 про витребування доказів у даній цивільній справі, у АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_2 з січня 2015року по жовтень 2017 року були відкриті депозитні рахунки: НОМЕР_3 .UAН, стан рахунку закритий, дата відкриття 14.08.2015; НОМЕР_4 .UAН, стан рахунку закритий, дата відкриття 07.09.2015; НОМЕР_5 .UAН, стан рахунку закритий, дата відкриття 19.12.2015; НОМЕР_6 .UAН, стан рахунку закритий,

Згідно виписки з особового рахунку НОМЕР_7 .UAН з 08.06.2015 по 09.12.2015 ОСОБА_2 на депозитний рахунок було внесено 20000 грн, та при закритті рахунку і поверненні суми вкладу останньому було нараховано та виплачено відсотків за даним депозитом у розмірі 2406,58 грн (а.с. 239-266 т. 1).

Згідно виписки з особового рахунку НОМЕР_6 .UAН з 14.08.2015 по 14.02.2016 ОСОБА_2 на депозитний рахунок було внесено 18000 грн, та при закритті рахунку і поверненні суми вкладу останньому було нараховано та виплачено відсотків за даним депозитом у розмірі 2256,16 грн (а.с. 1-29 т. 2).

Згідно виписки з особового рахунку НОМЕР_8 .UAН з 08.09.2015 по 10.03.2016 ОСОБА_2 на депозитний рахунок було внесено 16000 грн, та при закритті рахунку і поверненні суми вкладу останньому було нарахувано та виплачено відсотків за даним депозитом у розмірі 2005,48 грн (а.с. 30-56 т. 2).

Як вбачається із листа АТ КБ «ПриватБанк» від 08.02.2019 № 20.1.0.0.0/7-20190129/2945, наданого на виконання ухвали суду від 08.01.2019 про витребування доказів у даній цивільній справі, на у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 були відкриті депозитні рахунки: 1) НОМЕР_13 17.02.2016 на суму 20000 грн.; 2) НОМЕР_14 14.12.15 на суму 17000 грн., 17.03.2016 договір продовжено на новий термін. 21.06.16 виплата по договору 20000,75 грн. за закінченням вкладу (а.с.172 т.1)

Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 після фактичного зняття депозитів в АТ «ПУМБ» 09.12.2015р. 20000 грн. 14.12.2015р. вже поклав його в АТ КБ «Приватбанк» в сумі 17000 грн. (НОМЕР_14 14.12.2015 стандарт на 3 міс, рах. НОМЕР_9 , сума депозиту 17000,00 грн, 17.03.2016 договір продовжено на новий термін. Виплачено%% - 1551,60 грн (257,63+260,80+243,98+265,91+257,35+265,93)21.06.2016 виплата по договору 20000,75 грн за закінченням терміну вкладу (а.с. 172 т.1); також 14.02.2016р. зняв 18000 грн. та поклав його в АТ КБ «Приватбанк» 17.02.2016р. стандарт на 3 міс, рах. НОМЕР_10 , сума депозиту 20000,00 грн. За 3 міс виплачено 791,80 грн % (255.13+272.74+263.93). 18.05.2016 грошові кошти разом з нарахованими відсотками 20263,93 грн. були повернуті за закінченням терміну депозиту (а.с.172 т.1.), що не заперечував відповідач в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що депозитні рахунки, які були відкриті відповідачем ОСОБА_2 у АТ «ПУМБ» 08.06.2015 на суму 20000грн., 14.08.2015 на суму 18000 грн. та 08.09.2015 на суму 16000 були фактично відкриті у період знаходження та проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 , хоча і були вони закриті у період, коли сторони вже фактично припинили свої шлюбні відносини, тобто зазначені грошові вклади були грошима, внесеними зі спільного бюджету родини ОСОБА_1 , а тому є спільними коштами подружжя, доказів, які б спростовували зазначені відомості, суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період перебування ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у шлюбі, ними був придбаний автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який після розірвання шлюбу перебував у фактичному користуванні ОСОБА_2 .

Згідно даних Територілального сервісного центру № 1441 від 15.12.2018 № 31/5-1441-8893, автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 від 12.10.2018 зареєстрований за громадянкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата перереєстрації 16.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу № 1441/2018/1144333 від 12.10.2018, вартість автомобіля складає 78360 грн (а.с. 152 т. 2).

Отже, судом встановлено, а також дана обставина визнана сторонами у справі, що вищезазначений автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, був придбаний подружжям під час шлюбу, а тому є спільною власністю подружжя.

Також в ході судового розгляду було встановлено, та дана обставина була підтверджена ОСОБА_1 в судовому засіданні, що вона після розірвання шлюбу без згоди ОСОБА_2 самостійно продала автомобіль ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який є спільною власністю подружжя, та не надала йому грошову компенсацію Ѕ частки проданого автомобіля як співвласнику даного автомобіля.

Таким чином, оскільки автомобіль після розірвання шлюбу між сторонами у справі був проданий ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 та останньому не було виплачено грошову компенсацію у розмірі Ѕ частини вартості автомобіля, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню зазначена компенсація, яка складає 39180 грн (1/2 частина вартості автомобіля у розмірі 78360 грн).

Крім того, із даною вимогою зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 погодилися в судовому засіданні ОСОБА_1 , яка не заперечував вимогу щодо задоволення зустрічної позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, у сенсі положень статті 60 СК України набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, доведенню ні чоловіком, ні дружиною не підлягає. Натомість, у сенсі положень пункту 3 частини 1 статті 57 СК України належність майна, набутого за час шлюбу, особисто дружині чи чоловікові підлягає доведенню.

Таким чином, незалежно від джерел походження, кошти, які перебувають на розрахункових рахунках кожного з подружжя, які були покладені під час шлюбу (та не були отримані в результаті укладенні договору дарування, спадкування, як премія, нагорода, стягнена моральна шкода за рішенням суду, страхові суми та інше відповідно до ст. 57 СК України) підлягають поділу у рівних частках, навіть якщо це стипендія, пенсія та інші доходи.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України).

В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою (ст.69 СК України).

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.24 постанови №11 від 21 грудня 2007 р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст.71 СК України).

Подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки майна дружини та чоловіка домовленістю між собою не визначено, шлюбний договір не укладено. За таких обставин, слід виходити з того, що частки майна позивача та відповідача є рівними. Обставин, що мали б істотне значення та слугували б підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя, не встановлено. До складу спірного майна входять подільні (доходи) та неподільні речі (транспортні засоби). Частиною 2 статті 71 СК України визначено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Домовленості між подружжям не досягнуто, тому при поділі майна в обов`язковому порядку підлягає встановленню вартість майна, грошова компенсація замість частки у праві спільної сумісної власності на майно тощо.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_2 про те, що кошти, які перебували на депозитних рахунках, та які були внесені саме ним на ці рахунки в період шлюбу, були його особистими коштами, а тому не є спільною власністю подружжя, тому не підлягають поділу, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, як і не знайшли підтвердження доводи відповідача про те, що кошти, які він знімав при закритті рахунків у грудні 2015 та лютому, березні 2016 рр. він витрачав на потреби сім`ї, оскільки останнім не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих обставин, а тому вони не сприймаються судом та розцінюються як спосіб захисту.

Таким чином, оскільки депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_2 були відкриті в період шлюбу сторін, та були зняті відповідачем ОСОБА_2 , вже після фактичного припинення шлюбних відносин, грошові вклади на загальну суму 60668, 22 грн. (за договором №261112692 від 14.08.2015р. (додаток 13) у розмірі 18000 грн., та відсотки у розмірі 2256,16 грн; за договором №260789534 від 08.06.2015р.(додаток15) на суму 20000 грн та відсотки у розмірі 2406, 58 грн.; за договором №261208374 від 08.09.2015р. (додаток12) у сумі 16000 грн. та відсотки у розмірі 2005, 48 грн. ) є спільною сумісною власністю сторін, а тому первісна позовна заява ОСОБА_1 про визнання суми депозитів та процентів за договорами № 261112692 від 14.08.2015, № 260789534 від 08.06.2015, № 261208374 від 08.09.2015 у розмірі 60668,22 грн та коштів від проданого 12.10.2018 автомобіля марки ВАЗ 1118 д.н. НОМЕР_1 , ХТА НОМЕР_12 , 2008 року випуску у розмірі 78360 спільною власністю подружжя, підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума 30334 грн.

Крім того підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації у розмірі Ѕ частки вартості проданого автомобіля, що складає 39180 грн., які фактично визнала позивач ОСОБА_1 .

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 4,7,12,13,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати кошти від проданого автомобіля ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випускуу розмірі 78360 (сімдесят вісім триста шістдесят) грнивень та суму депозитів по договорам № 261112692 від 14.08.2015, № 260789534 від 08.06.2015, № 261208374 від 08.09.2015 з відсотками у розмірі 60668 (шістдесят тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 22 копійки спільно нажитим майном.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію Ѕ частини депозитних вкладів (суми депозитів та суми процентів) за договорами № 261112692 від 14.08.2015, № 260789534 від 08.06.2015, № 261208374 від 08.09.2015 у розмірі 30334 (тридцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 11 копійок.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення Ѕ частки вартості проданого автомобіля ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму грошової компенсації у розмірі Ѕ частки вартості проданого автомобіля ВАЗ 1118, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, у розмірі 39180 (тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.11.2019.

Суддя С.В. Чудопалова