ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
18 листопада 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення штрафник санкцій, -
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі в судове засідання.
В судове засідання відповідач повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, поштовим повідомленням та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
При розгляді справи судом встановлено, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2010 року у справі № 2-35/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 98 297 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., судові витрати та витрати повязані з проведенням судово автотехнічної експертизи в розмірі 2294 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 21.12.2010 року у справі 22-Ц-6585/2010 рішення Фастівського міськрайонного суду залишено без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
09.03.2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист.
20.02.2012 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-35/2010 року по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 106621.00 грн.
27.06.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №31184775.
За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 02.08.2019 року вбачається, що 05.09.2012 року було відкрито виконавче провадження відділом ДВС Соломянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про стягнення з відповідача на користь позивача вказаного боргу.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його вини конання (договір чи діалект)
Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.
Разом з тим, за змістом статтей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.
Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення.
Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Дана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16.
Позивачем в позовних вимогах ставиться вимога про стягнення процентів за останні три роки які передували подачі позову з посиланням на вказану позицію ВС.
Таким чином, загальна сума відсотків 3% річних за користування грошовими коштами за останні три роки які передували подачі позову становить 6 474,86 грн.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст. 15,16, 509,524,533-535,610,625 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ідент.номер: НОМЕР_3 , зареєст. АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстр: АДРЕСА_2 про стягнення штрафник санкцій задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя Г.В.Соловей