Справа № 199/6301/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Рудовій М.Ю.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Максименко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, до складу якого входить 21/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкову справу після смерті ОСОБА_4 було відкрито Першою ялтинською державною нотаріальною конторою 06.08.1999 року за місцем її реєстрації, у зв`язку з чим державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Дніпропетровській області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так як, спадкова справа відкрита на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Дніпропетровській області позбавлений можливості визначити коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Тому позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 21/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою Амур -Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду.

14 листопада 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково зазначила, що державним нотаріусом неправомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що змусило позивача звернутися до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначивши, що Дніпровська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки не є учасником спірних правовідносин, а також в разі задоволення позову відповідач не має можливості забезпечити належне його виконання.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, просили ухвалити рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не пiдлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.08.1999 року Першою ялтинською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Спадкодавець ОСОБА_4 доводиться матір`ю позивачу, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

ОСОБА_3 звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , проте державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкова справа відкрита на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, тому державний нотаріус позбавлений можливості визначити коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинний з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем ОСОБА_3 пред`явлено позов про визнання права власності в порядку спадкування до Дніпровської міської ради, яка не є спадкоємцем, який прийняв спадщину, не є органом, який уповноважений видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органом, до якого перейшли такі повноваження, та органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем у справі про визнання права власності в порядку спадкування.

До закінчення підготовчого провадження позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, що були заявлені до неналежного відповідача - Дніпровської міської ради.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2019.

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

Відповідач Дніпровська міська рада, ЄРДПОУ - 26510514, місцезнаходження: проспект Дмитра Яворницького, будинок № 75, місто Дніпро, 49000.

Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, ЄРДПОУ - 02890966, місцезнаходження:вулиця Радистів, будинок № 8, місто Дніпро, 49023.

Суддя О.О. Богун

14.11.2019