ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

13 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 638/11822/18

провадження № 22з/818/384/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Головне Управління Національної поліції в Харківській області, Державна казначейська служба України, ОСОБА_2

третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харків заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними та неправомірними діями Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області та колишнього судді, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року, в складі судді Хайкіна В.М., в залі суду в місті Харкові,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними та неправомірними діями Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області та колишнього судді - закрито.

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року, та просив роз`яснити який суд, як суд першої інстанції розглядає справу в частині, що стосується порядку адміністративного судочинства.

Частиною 3 статті 271 ЦПК України передбачено що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в кому було ухвалено відповідне судове рішення протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в пункті 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи свідчать, що постановою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково; рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними та неправомірними діями Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області та колишнього судді - закрито.

Резолютивна частина зазначеного рішення не є незрозумілою та не підлягає уточненню, жодних сумнівів чи розбіжностей під час тлумачення його змісту не вбачається.

В мотивувальній частині рішення прямо зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що з огляду на приписи ст.ст. 19, 20 КАС України вказана справа підсудна Харківському окружному адміністративному суду.

До заяви про роз`яснення рішення ОСОБА_1 додав копію постанови Харківського окружного адміністративного суду, якою відмовлено у відкритті провадження у справі.

Між тим, у разі незгоди з судовими рішеннями ОСОБА_1 має право на їх оскарження у касаційному порядку.

Крім того, статтею 59 Конституції України гарантовано право на професійну правничу допомогу.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Стаття 3 цього Закону передбачає, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, ОСОБА_1 не позбавлений можливості реалізувати своє передбачене законом право на правову допомогу, зокрема, й безоплатну.

Таким чином, судова колегія вважає, що постанова Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року містить чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення, є точною та однозначною, суперечливих варіантів її тлумачення не вбачається.

Отже, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 271, 381, 369, 382, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова