Справа № 572/3842/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/3842/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , СТЕПАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області про скасування записів по господарської книги, визнання недійсним рішення виконавчого комітету селищної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 подав до суду позовну заяву, в якій просить скасувати записи погосподарської книги Степанської селищної ради Сарненського району №3 особовий рахунок 325 (2006 рік) та у книзі №3 особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) по будинку АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення виконавчого комітету Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області №185 від 14 листопада 2006 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності Степанської селищної ради Сарненського району серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2006 року та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , проведеної Рівненським ОБТІ 20 грудня 2006 року номер запису 33-33 в книзі 1 реєстраційний об`єкт нерухомого майна 16841810, визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 14 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим В.Г., реєстраційний номер166 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , проведену Рівненським ОБТІ 6 квітня 2007 року № запису 33-33 в книзі 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16841810.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві зазначено, що будинок АДРЕСА_1 був побудований у 1973 році та згідно записів погосподарського обліку обліковувася з того часу за батьком позивача та ОСОБА_8 та матір`ю батька позивача - ОСОБА_9 .

Після смерті батька позивач прийняв спадщину, так як проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач можливості не має, оскільки у 2006 році мати позивача ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на вказане будинковолодіння, відчуживши його в подальшому на користь дочки ОСОБА_7 .

Позивачем зазначено, що у 1973 році вказаний вище будинок у с.Калинівка обліковується за ОСОБА_9 , а в березні цього ж року на вказане будинковолодіння в по господарській книзі 15 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 на ім`я голови сім`ї ОСОБА_8 , до числа членів сім`ї якого входили : дружина ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та син ОСОБА_6 .

Однак, у 2006 році у особовий рахунок № НОМЕР_5 до по господарської книги №3262 від 19 жовтня 2006 року Степанською селищною радою було викреслено запис про голову спірного домогосподарства ОСОБА_8 та зроблено новий запис на ім`я ОСОБА_2 , на підставі якого в подальшому Степанською селищною радою було прийнято рішення №185 від 14 листопада 2006 року про оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішення Степанською селищною радою було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 22 листопада 2006 року на ім`я ОСОБА_2 , що зареєстровано Рівненським ОБТІ рішенням №33-3 в книзі 1 від 20 грудня 2006 року.

Позивач вважає зазначене рішення селищної ради незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на думку сторони, спірне будинковолодіння належало батьками на праві спільної сумісної власності, через що ОСОБА_2 не мала права оформляти право власності на себе особисто, та к таке право належало обом з подружжя.

Також, позивач вважає, що рішення №185 від 14 листопада 2006 року Степанською селищною радою прийнято всупереч вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», так як вирішення вказаного питання не відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.

Оскільки позивач вважає, що Степанська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень, позбавивши таким чином, прав ОСОБА_8 на нерухоме майно, прийнявши незаконне рішення його слід скасувати.

Відтак, позивач просить визнати також недійсним договір дарування спірного будинковолодінння, укладений ОСОБА_2 на користь дочки ОСОБА_7 , який був укладений 14 лютого 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача заявлені ОСОБА_6 вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала в повному обсязі, пояснила, що спірне будинковолодіння дійсно було побудовано під час шлюбу. Однак, відповідач зазначила, що ОСОБА_6 з моменту завершення навчання у школі у спірному будинковолодіні проживав нетривалий період часу, хоча і був зареєстрованим. ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_6 в повному обсязі.

Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу володіння нерухомим майном.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Із наданої суду позивачем копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 27 липня 2018 року встановлено, що батьками позивача ОСОБА_6 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 27 липня 2018 року.

Позивачем заперечується правомірність набуття права власності відповідачем ОСОБА_2 на ціле будинковолодіння.

Із копії технічного паспорту, виготовленого станом на 27 жовтня 2006 року вбачається, що за адресою : АДРЕСА_1 , розташовано будинковолодіння, що складається із житлового будинку 1973 року забудови та господарських приміщень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказане будинковолодіння було набуто батьками позивача під час шлюбу, через що воно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому мало б спадкуватись після смерті ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом усіма спадкоємцями.

Чинним цивільним законодавством, а саме главою 24 ЦПК України встановлені підстави набуття права власності : певні передбачені законодавством юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно, стає його власником.

В порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом позивачем суду не надано доказів того, що спірне будинковолодіння було набуто під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Так, відповідно до копії виписки з погосподарської книги с.Калинівка Сарненського району Рівненської області №3 особовий рахунок № НОМЕР_1 , будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 .

Вказаний запис до по господарської книги був внесений 1 січня 2016 року, що встановлено судом із повідомлення за підписом Степанського селищного голови від 18 вересня 2018 року №1109.

Крім цього, згідно із записами цієї ж погосподарської книги особовий рахунок № НОМЕР_5 , будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , що вбачається із повідомлення, наданого за підписом сільського голови 19 жовтня 2006 року № 3262.

Одночасно позивачем надано повідомлення за підписом Степанського селищного голови, згідно із яким в березня 1973 року в с.Калинівка було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 в по господарській книзі 15 (сторінка 30) на житловий будинок ОСОБА_8 , 1940 року народження.

На підтвердження вказаних обставин стороною суду надані копії книги по господарського обліку стосовно вказаного вище будинковолодіння.

Таким чином, із наданих доказів судом встановлено, що в погосподарському обліку с.Калинівка дійсно відбулась зміна у записі, який стосується будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а саме : у 2006 році головою господарства зазначено ОСОБА_2 .

Позивач посилається на ті обставини, що у 2006 році у особовий рахунок № НОМЕР_5 до погосподарської книги №3262 від 19 жовтня 2006 року Степанською селищною радою було викреслено запис про голову спірного домогосподарства ОСОБА_8 та зроблено новий запис на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач вважає внесення такого запису таким, що здійснений всупереч нормам законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п.1 розділу 1 «Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої Наказом Державного комітету статистики України №95 від 18 квітня 2005 року, що діяла на момент внесення оспорюваного запису головою домогосподарства є особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки (ділянок).

Підунктом 1.4 цієї ж Інструкції визначено, що облікова документація з по господарського обліку заповнюється на підставі суцільних обходів дворів та опитування населення, даних книг реєстрації актів цивільного стану громадян, земельно-кадастрової документації, усних повідомлень громадян.

На момент внесення вказаного запису ОСОБА_8 проживав разом із ОСОБА_2 у вказаному вище будинковолодінні, доказів того, що він заперечував проти зміни голови господарства суду стороною надано не було.

Також, слід врахувати, що доказів на спростування достовірності внесених до книги по господарського обліку відомостей, про ОСОБА_2 , як голову домогосподарства, стороною суду надано не було.

Крім цього, позивач просить скасувати записи по господарського обліку с.Калинівка щодо ОСОБА_2 як голову господарства по АДРЕСА_1 , що місяться у книзі по господарського обліку с.Калинівка за 2016 рік.

Станом на 2016 рік чинною була Інструкція з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затверджена Наказом державної служби статистики України №56 від 11 квітня 2016 року.

Згідно із розділом 5 вказаної Інструкції - погосподарський облік у місцевих радах ведуть по кожному населеному пункту окремо за такими формами первинної облікової документації, в тому числі : форма № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" (далі - форма № 1) - передбачена для ведення погосподарського обліку в місцевих радах, на території яких розташовані сільські населені пункти.

Розділом 2 цієї ж Інструкції визначено, що усі записи у формі № 1 роблять на основі інформації, отриманої під час відвідування об`єкта ПГО шляхом опитування особи, що відповідає за нього, з використанням за потреби відповідних підтверджувальних документів, якщо інше не передбачено цією Інструкцією.

Якщо під час щорічного суцільного обходу об`єктів ПГО немає кого опитати (як правило, це об`єкти третього, четвертого і п`ятого типу), записи у формі № 1 здійснюють з використанням наявних інформаційних джерел з їх уточненням і доповненням протягом року на підставі нових документальних свідчень і опитування особи, що відповідає за об`єкт ПГО.

Таким чином, щодо запису по господарського обліку, вчиненого у 2016 році позивачем також не надано жодного доказу, стосовно того, що внесена інформація не відповідала дійсності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для внесення змін у записи погосподарського обліку за 2016 рік немає.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 листопада 2006 року та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Рівненське ОБТІ» від 20 грудня 2006 року, досліджених судом ОСОБА_2 є власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , форма власності приватна, частка ціла.

Згідно із вказаними документами підставою виникнення права на вказане нерухоме майно було рішення виконавчого комітету.

Вказане рішення органу місцевого самоврядування позивач просить скасувати, посилаючись на його протиправність.

Судом встановлено із копії рішення виконавчого комітету Степанської селищної ради Сарненського району №185 від 14 листопада 2006 року, що зазначений орган місцевого самоврядування прийняв рішення про оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї позиції позивач вказує, що вважає рішення

Із вказаного рішення Степанської селищної ради Сарненського району №185 від 14 листопада 2006 року протиправним через те, що повноважень для оформлення права власності органи місцевого самоврядування не мають.

Статтею 393 ЦК України встановлено, що за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується такий правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника.

Відповідно до оспорюваного рішення Степанської селищної ради підставою для його прийняття вказана, окрім іншого, така правова підстава, як Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судом враховується, що згідно із вимогами ст.393 ЦК України позов про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування може бути заявлений виключно власником майна.

В даному випадку рішення Степанської селищної ради стосувалось будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , власником якого не був на той момент позивач.

Окрім цього, підпунктом 10 пункту б) частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що діяла на момент прийняття вказаного рішення до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року. Встановлено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1 (п.2.1). Оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: а) органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (п.8.1).

Враховуючи наведені вище норми, які діяли на момент прийняття рішення Степанською селищною радою з приводу оформлення права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно вказаний орган місцевого самоврядування був наділений для цього відповідними повноваженнями.

З огляду на наведене, вимоги позивача щодо скасування рішення виконавчого комітету Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області №185 від 14 листопада 2006 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності Степанської селищної ради Сарненського району серії НОМЕР_8 111107 від 22 листопада 2006 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказаний будинок, є безпідставними, а тому до задоволення не підлягають.

Як наслідок безпідставності внесення записів до по господарської книги, позивач просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 14 лютого 2007 року.

Із дослідженої судом копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 2 листопада 2018 року, встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності (частка ціла) ОСОБА_7 . Підстава виникнення права власності договір дарування від 14 лютого 2007 року.

Аналогічні відомості містяться в копії витягу по реєстрацію права власності на нерухоме майно від 6 квітня 2007 року.

Так, відповідно до ч.2, ч.3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач заперечує дійсність правочину : договору дарування житлового будинку, укладеного між відповідачами, вважаючи, що оформлення права власності на вказане будинковолодіння за ОСОБА_2 відбулось всупереч вимогам закону.

Оскільки судом не встановлено обставин, на які посилався позивач як на підставу для визнання недійсним записів по господарської книги та рішення селищної ради у задоволенні вказаної вимоги ОСОБА_6 також слід відмовити.

З огляду на наведене, у позові ОСОБА_6 слід відмовити у повному обсязі - за його безпідставністю.

ЦК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , Степанської селищної ради про скасування записів погосподарської книги Степанської селищної ради Сарненського району №3 особовий рахунок 325 (2006 рік) та у книзі №3 особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) по будинку АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасування рішення виконавчого комітету Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області №185 від 14 листопада 2006 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності Степанської селищної ради Сарненського району серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2006 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказаний будинок, проведеної Рівненським ОБТІ 20 грудня 2006 року номер запису 33-33 в книзі 1 реєстраційний об`єкт нерухомого майна 16841810, визнання недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 14 лютого 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим В.Г., реєстраційний номер166 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , проведену Рівненським ОБТІ 6 квітня 2007 року № запису 33-33 в книзі 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16841810 - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна