Справа № 578/770/19>
провадження № 2/578/233/19
Рішення

Іменем України

20 листопада 2019 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Басової В.І., з участю секретаря судового засідання Авраменко О.Є., розглянувши в порядку загального позовного провадження у приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області в режимі відеоконференції зі Згурівським районним судом Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області про позбавлення батьківських прав,

учасники провадження:

позивач- ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

встановив:

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони від шлюбу мають двох дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області під 18 листопада 2016 року шлюб розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з 2015 року, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти проживатимуть з матір`ю. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з ними та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день діти не пам`ятають батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили, в спілкуванні з нею про батька не питали та не цікавились. З 2017 року вона разом з дітьми переїхала на постійне місце прожинання в с.Жуківка Згурівською району Київської області. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. В даний час вона перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 . Між нею, дітьми і її цивільним чоловіком склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний незважаючи на те, що діти іноді хворіють. Нагляд за станом здоров`я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює позивач. Батько участі в цій сфері життя дітей не приймав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Згурівської райдержадміністрації від 22.05.2019 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей та надано позитивний висновок.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду відгук в якому зазначає, що позивачем зазначена недостовірна інформація щодо його небажання брати участь у вихованні дітей. Він дуже любить своїх дітей, і не відмовляється від їх виховання та бажає брати участь у їхньому житті, однак позивач забороняє йому бачитись та спілкуватися з дітьми. На неодноразові звернення побачитися з дітьми, поговорити по телефону, взяти на декілька днів за місцем проживання його мами позивач заперечувала, хоча на протязі 2016 -2017 років вона надавала дозвіл на спілкування з донькою ОСОБА_3 , він забирав дитину до себе за місцем проживання своєї мами, донька перебувала у них на протязі десяти днів, вони спілкувалися, гралися, дитина залишилась задоволена навіть не хотіла від них їхати. ОСОБА_4 на той час була надто маленька, тому позивач дитину брати з собою не давала. З 2018 року він дітей не бачив, не спілкувався з ними, оскільки позивач не надавала дозволу на побачення з дітьми. Що стосується матеріальної сторони, то він щомісячно сплачує аліменти на утримання дітей, але в зв`язку з тяжким фінансовим становищем має заборгованість, він працює, однак має на утриманні також малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка перебуває по догляду за дитиною. Крім того зазначає, що засідання районної комісії з питань захисту прав дитини Згурівської райдержадміністрації, яке відбулося 17 травня 2019 року проведено з порушенням законодавства, оскільки заслухана була лише сторона позивача, його позицію як батька не з`ясовували на засідання не викликали, тому вважає, що висновок є недійсним. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу з зазначених підстав .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання 20 листопада 2019 року не прибув, згідно поданого клопотання просили справу розглянути за відсутності їх представника, позов підтримують в повному обсязі, зазначили, що батько дітей ОСОБА_2 з приводу визначення способів участі у вихованні дітей до органів опіки та піклування не звертався, питання участі батька у вихованні дітей на засіданні не розглядались.

Свідок ОСОБА_9 надала суду пояснення, що вона працює секретарем сільської ради за місцем проживання позивача, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, вона жодного разу його не бачила, вихованням доньок займається мама.

Заслухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2016 року (ас.11)

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є ОСОБА_2 ( ас.6-7). Діти проживають разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 (ас13)

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 16 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (ас.12).

Згідно довідки Жуківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дитячий садок» Згурівської районної ради Київської області № 9 від12.04.2019 року, діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є вихованцями даного закладу, всі організаційні питання вирішуються з мамою ОСОБА_1 , батько навчальний заклад не відвідував, участі у вихованні дітей не приймає (ас18).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Згурівської районної державної адміністрації у своєму висновку №6-28/1288 від 22.05.2018р. вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.15).

Проте зазначений висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав зроблений без спілкування з відповідачем .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його доньок є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньок не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їх батька по відношенню до них батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, та, враховуючи ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, його слід попередити, що у разі нехтування батьківськими обов`язками він може буде позбавлений батьківських прав.

Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України .

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 200, 258, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повні найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області, місце знаходження юридичної особи: смт Краснопілля, вул. Мезенівка, буд. 2 Краснопільського району Сумської області.

Суддя В.І. Басова

Повний текст рішення складений 22 листопада 2019 року