Справа № 510/1631/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Ренійського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія довідки Ренійської міської ради від 03.01.2018р.; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ;копія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері; копія довідки про укладання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; копія довідки про укладання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; копія договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку; копія акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію від 02.12.1988р.; копія свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 12.05.1989р.; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія довідки КП «РБТІ» від 25.10.2018р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 979244; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.10.2018р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копія постанови нотаріуса від 06.08.2016р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . За життя йому належала Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя від 12.05.1989р.

На випадок смерті ОСОБА_2 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті були позивач (донька спадкодавця) та його дружина ОСОБА_3 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, дружина спадкодавця ОСОБА_3 на день смерті чоловіка вона проживала разом із ним, тобто прийняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач на той час на спадщину не претендувала. Таким чином, матір позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка та не заявила відмову від неї, однак не оформила її юридично.

Матір позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя їй належало право власності на земельну ділянку площею 0,0787 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 979244 та житловий будинок АДРЕСА_1 , так Ѕ частина будинку належала їй на підставі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя від 12.05.1989р., інші половину вона прийняла після смерті чоловіка.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після її смерті була позивач (донька спадкодавця). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухоме майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, матір позивача ОСОБА_3 як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Після смерті матері ОСОБА_3 позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та не заявила про відмову від неї.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 9ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,0787 га, (к/н :02:002:0033), розташована по АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 979244.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков