Справа 303/3584/19
Провадження 2/303/1447/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої - судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Багин Р.С.

представника позивача ОСОБА_1

позивача (законного представника) ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Мукачево в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом законного представника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторія Ласлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2019 року ОСОБА_2 як законний представник звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про відновлення порушеного права неповнолітнього, а саме визнання договору купівлі продажу від 11.02.2019 року недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та його син ОСОБА_3 продали квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , договір посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В .Л. Дана квартира належала на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , при цьому дозвіл на відчуження частки нерухомості належної неповнолітньому сину був наданий органом опіки і піклування, але правочин вчинений без його згоди.

Просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу належної неповнолітньому ОСОБА_3 частини квартири АДРЕСА_1 від 11.02.2019 року укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л..

27 червня 2019 року за №277/01-16 на адресу суду надійшло пояснення від Герцускі - Торжаш В.Л. згідно якого в задоволенні позову просить відмовити. В поясненнях зазначає що підставою для звернення до суду одного з батьків дитини з вимогою про визнання правочину недійсним має бути саме невідповідність правочину правам та інтересам дитини. Оскільки в даному випадку при посвідченні договору купівлі-продажу усі законні права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_3 не були порушені, вважає позов безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача (законного представник) ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив про задоволення позову.

Позивач (неповнолітній) ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначав що на даний час володіє 1/3 частки у будинку, який знаходиться у с.Ракошино Мукачівського району, вважає що його права є непорушеними, оскільки така частка є більшою а також є власне подвір`я, за таких обставин позов є безпідставним. Окрім цього зазначав що за його проханням ОСОБА_4 продала квартиру яка належала їм спільно, так як будинок в с.Ракошино йому дуже сподобався.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та пояснила, що її син не уповноважував ОСОБА_2 звертатись до суду з позовом в його інтересах. До нібито порушеного права власності неповнолітнього, пояснила, що позивач ОСОБА_2 , як батько дитини не сплачував аліменти та в рахунок погашення заборгованості було реалізовано його частку , а саме 2/3 квартири. 1/3 квартири яка належить неповнолітньому ОСОБА_3 він став власником такої в порядку спадкування за своїм дідусем. На даний час він володіє 1/3 частки у будинку в с.Ракошино Мукачівського району, права та інтереси неповнолітньої дитини є непорушеними.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 володіє 1/3 частки у будинку в с.Ракошино Мукачівського району, права та інтереси неповнолітньої дитини є непорушеними. В свою чергу ОСОБА_6 є добросовісним набувачем .

Третя особа приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення .

Ухвалою суду від 13.06.2019 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до підготовчого судового засідання (а.с. 21).

Ухвалою суду від 03.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 95).

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , дану обставину сторони в судовому засіданні не заперечували.

З копії договору купівлі-продажу від 11.02.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 яка є власницею 2/3 частини квартири та неповнолітній ОСОБА_3 який являється власником 1/3 частини квартири продали, а ОСОБА_6 купила квартиру розташовану вм АДРЕСА_2 . (а.с.25,26).

ОСОБА_4 відчужувані 2/3 частини квартири належали на праві особистої власності . ОСОБА_3 відчужувана 1/3 частина квартири належала на праві особистої власності, так як набута шляхом отримання у спадок. (а.с. 28,29,30, 32-37).

22.01.2019 року ОСОБА_4 звернулася з заявою до виконавчого комітету Мукачівської міської ради з проханням про надання дозволу ОСОБА_3 на посвідчення та підписання договору продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , власником якої є дитина, за умови попереднього оформлення у власність дитини 1 / 3 частини будинку « АДРЕСА_4 . ОСОБА_4 надати дозвіл на надання дозволу сину ОСОБА_3 на посвідчення та підписання ОСОБА_3 документів для оформлення у власність дитини 1/3 частини будинку АДРЕСА_4 . (а.с.58)

Згідно договору купівлі продажу від 08.02.2019 року ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_3 придбали у ОСОБА_7. житловий будинок АДРЕСА_4 . Згідно договору ОСОБА_3 належить 1/3 чатина житлового будинку (а.с.74,75)

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.01.2019 року позивачу ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_4 був наданий дозвіл на продаж частки квартири неповнолітнього сина та одночасно надано дозвіл на придбання частки іншого житла. Відповідач та позивач ОСОБА_3 частку квартири, що належала дитині продали і частку в іншому житлі, рівноцінну проданій - придбали.

При цьому, право на проживання неповнолітнього ОСОБА_3 не порушено.

Також суд враховує, що на момент вчинення правочину - укладення договору купівлі-продажу квартири» АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вже був неповнолітнім.

Згідно ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

ОСОБА_3 , в розумінні ст. 32 ЦК України, набув неповної цивільної дієздатності, а тому, усвідомлюючи та розуміючи значення своїх дій, за згодою матері, міг укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації (ч.3 ст. 177 СК України). Підтвердженням того, що ОСОБА_3 був обізнаний з приводу намірів матері, щодо продажу квартири, частина якої належала особисто йому на праві власності, є підтвердження ним в судовому засіданні згоди на продаж квартири та купівлю будинку в с.Ракошина Мукачівського району.

Згідно з п. 1) ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 176 СК України встановлено, що права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Абзацом 3 ч. 3 ст. 5 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року N 2402 передбачено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питання для захисту особистих і майнових прав і інтересів дітей.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно п. 4) ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначає "Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 (далі Порядок).

Вказаним Порядком визначено алгоритм дій органів опіки та піклування щодо захисту майнових та житлових прав дітей, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Так, відповідно до пункту 66 цього Порядку служба у справах дітей за місцем знаходження майна надає консультації громадянам з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини. Для відчуження майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають зазначеній службі такі документи: заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників); копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності); документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства; копію свідоцтва про народження дитини; довідку з місця проживання, про склад сімї та реєстрацію або витяг з домової книги; копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників); копію рішення про встановлення опіки над майном дитини (для опікунів, піклувальників); копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

У разі виїзду сім`ї на постійне місце проживання за кордон до зазначених документів додається довідка управління (відділу) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб за місцем реєстрації сім`ї.

Згідно з пунктом 67 Порядку дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Частина 4 ст. 177 СК передбачає, що дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Відповідно до ч. 5 ст. 177 СК органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що: 1) мати та/або батько дитини, які (яка, який) звернулися за дозволом, позбавлені судом батьківських прав відповідно до статті 164 СК; 2) судом, органом опіки та піклування або прокурором постановлено (прийнято) рі¬шення про відібрання дитини від батьків (або того з них, який звернувся за дозволом) без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 СК; 3) до суду подано позов про позбавлення батьків дитини (або того з них, який звернувся за дозволом) батьківських прав особами, зазначеними у статті 165 СК; 4) особа, яка звернулася за дозволом, повідомила про себе неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення питання про надання дозволу чи відмову в його наданні; 5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини; 6) між батьками дитини або між одним з них та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, за дозволом на вчинення правочину, щодо якого звернулися батьки дитини (або один з них); 7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Отже, системний аналіз законодавства свідчить, що дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі відчуження нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мала дитина, та у разі гарантування збереження її права на житло.

З огляду на таке, на органи опіки та піклування законодавством покладено обов`язок здійснення контролю за дотриманням батьками або особами, які їх замінюють, житлових прав та охоронюваних законом інтересів дітей.

Так, стаття 177 СК України регламентує, що дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

З рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.01.2019 року вбачається, що дозвіл на продаж відповідачеві 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 належної неповнолітньому ОСОБА_3 був наданий за умови придбання ним 1/3 частини будинку по АДРЕСА_4 . (а.с.58-59).

Гарантією збереження права дітей на житло можуть виступати тільки документи, що підтверджують факт придбання частки власності на їх ім`я, а не ймовірне забезпечення їх житлом в майбутньому або переведення грошових коштів від продажу нерухомого майна на ім`я неповнолітніх дітей на особистий рахунок у банківській установі. Згода на відчуження житла, право власності на яке або право користування яким має дитина, повинна надаватися одночасно з нотаріальним оформленням його продажу та придбанням для дитини рівноцінного житла. Одним із шляхів підтвердження того, що в результаті продажу нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, не будуть порушені права такої дитини, може бути пред`явлення батьками або особами, що їх замінюють, органові опіки та піклування попереднього договору на придбання нового житла (можливість укладення попереднього договору передбачена статтею 635 Цивільного кодексу України).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що право власності неповнолітнього ОСОБА_3 на житло дійсно не було порушене, оскільки при вирішенні питання щодо надання дозволу на відчуження житла належного неповнолітньому ОСОБА_3 орган опіки та піклування пересвідчився в тому, що дитина забезпечена замість реалізованого житла іншим рівноцінним житлом, та встановив факт збереження за ним житла та відповідного обсягу прав на таке житло.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України,судовий збір слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені позову законного представника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторія Ласлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення,з урахуванням п.15.5.Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 )

Відповідач: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 )

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа: Герцускі - Торжаш Вікторія Ласлівна ( АДРЕСА_6 )

Повний текст рішення складено 21 листопада 2019 року.

Головуюча Курах Л.В.