ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5965/19 Справа № 216/6396/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Демченко Е.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів у звя`зку з навчанням

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в зв`язку з навчанням. У позовній заяві зазначено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2007 стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття. На даний час ОСОБА_1 досягла повноліття, та продовжує навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, медсестринського відділення ІІІ курсу денної форми навчання, відповідно не працює. Відповідач добровільно не надає грошових коштів на навчання, тоді як немає інших утриманців, фізично здоровий та має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 13.02.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .

Рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого- Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 ), аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 15 листопада 2018 року на період навчання ОСОБА_1 в КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» до 01 липня 2020 року.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.63-64).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. (а.с.68-70).

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2007, стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до її повноліття (а.с. 11, 12).

На теперішній час ОСОБА_1 навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, медсестринського відділення ІІІ курсу денної форми навчання, період навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2020 рік, та проживає у гуртожитку, що підтверджується довідкою №821 від 24.10.2018 року та квитанціями (а.с. 5, 49-54).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є повнолітньою донькою відповідача по справі, навчається на 3 курсі денної форми навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, медсестринського відділення, період навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2020 рік, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання, а тому з нього слід стягнути аліменти в розмірі визначеному позивачкою.

Однак, із такими висновками суду 1 інстанції у повній мірі колегія суддів погодитись не може.

Так, статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.10), яка навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, медсестринського відділення на ІІІ курсу денної форми навчання, період навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2020 рік (а.с.5) та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надавати.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 (а.с.30), від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який перебуває також на утриманні відповідача (а.с.33).

Встановивши вказані обставини та врахувавши, що ОСОБА_2 є батьком позивачки та має змогу надавати матеріальну допомогу, якої потребує позивачка, суд прийшов до правильного висновку, що в силу зазначених положень СК України останній зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років на час її навчання.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд 1 інстанції не врахував наявність на утриманні відповідача іншого неповнолітнього сина, який також потребує матеріального забезпечення, і прийшов до необґрунтованого висновку щодо стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частини, який на думку колегії суддів є завищеним. Підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ст.376 ЦПК України змінити в частині визначення розміру аліментів та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 , гуртожиток на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року на період навчання ОСОБА_1 в КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» до 01 липня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого- Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року - змінити в частині визначенні розміру аліментів та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_3 , гуртожиток на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року на період навчання ОСОБА_1 в КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» до 01 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: