Справа № 482/1623/19
Номер провадження 2-о/482/55/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретаря судового засідання Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бузька сільська рада Новоодеського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 року заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Біленського А.Г. звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Як на підставу своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,78 га, яка розташована на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла все своє майно заявнику.

В заяві заявник вказує, що на момент смерті баби, та постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки баба була похилого віку, мала поганий стан здоров`я і потребувала стороннього догляду, при цьому спадкодавець була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті баби заявник заяви в нотаріальні органи для прийняття спадщини протягом встановленого законодавством 6-місячного строку не подала, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , окрім заявника, відсутні.

Коли заявник звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті баби, роз`ясненням державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском заявником строку звернення заяви із заявою про прийняття спадщини, відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та неможливістю надати докази родинних відносин зі спадкодавцем.

Тому заявник просить встановити, факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , а саме факт того, що вона є її онукою.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, надали до суду заяву якою підтримали заявлені вимоги та просили про їх задоволення.

Представник заінтересованої особи Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, врахувавши покази свідків, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,78 га, яка розташована на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- НОМЕР_2 № 039117, яке спадкодавець заповіла 23.09.2002 ІНФОРМАЦІЯ_2 заявнику, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 039117 та заповітом від 23.09.2002 року, посвідченого секретарем виконкому Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 86.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57352053 від 28.08.2019 року, вказаний заповіт є чинним.

Відповідно до інформації, наданої Новоодеською державною нотаріальною конторою за вих.. № 1021/01-16 від 28.08.2019 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Роз`ясненням державним нотаріусом Новоодеської районної державної нотаріальної контори Миколаївської області, заявнику було відмовлено у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини, відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутністю доказів родинних відносин зі спадкодавцем.

Згідно вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця.

Якщо заява про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає спадкувати, не була вчасно подана, то за позовом спадкоємця, який не подав, у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, з поважної причини, останній має змогу у судовому порядку враховуючи положення ст. 1270 ЦК України, надавши суду всі необхідні та достатні докази встановити додатковий строк для прийняття спадщини, або в суді встановити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначений законом строк не відмовився від її прийняття у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , нею пропущено строк на прийняття спадщини, визначений ст. 1269 ЦК України, але яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент її смерті, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадщину, оскільки хоча на момент смерті фактично постійно проживала разом зі спадкодавцем, проте була зареєстрований за іншою адресою ніж зареєстрована адреса місця проживання спадкодавця, а тому не може документально довести нотаріусу факт свого постійного спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою (в паспорті громадянина України заявника відсутня відмітка про реєстрацію на день смерті спадкодавця в будинку, в якому вона була зареєстрована).

Доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем, згідно вимог п.п. 3.22 п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, є: - відмітка у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем; - довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

З огляду на викладене, заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13.

Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 1235 ЦК України, якою встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, а також ст. 1265 ЦК України, якою визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, заявник, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем як за заповітом, так і п`ятої черги за законом, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті останньої, відсутні.

Таким чином для звернення до суду із позовною заявою за правилами позовного провадження немає підстав, оскільки встановлення фактів, що мають юридичне значення, не можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, у зв`язку з їх відсутністю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Від встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такі факти можуть бути встановлені виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим заявник і звернувся до суду.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 заявник прийняла своєчасно, шляхом фактичного постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї, а також факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 , та спадкодавцем ОСОБА_2 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні долученими до матеріалів справи доказами.

З показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено, що заявник забрала до себе додому в АДРЕСА_1 свою бабу ОСОБА_2 , яка до самої смерті проживала з нею за вказаною адресою, заявник доглядала її, так як баба була похилого віку, мала поганий стан здоров`я і потребувала стороннього догляду. Також ОСОБА_1 було здійснено поховання баби.

Вказані свідки показали, що заявник є дійсно онукою ОСОБА_2 , так як свідоцтво про народження матері заявника ОСОБА_5 , 1944 р.н., не збереглося, поскільки під час війни документи були знищені.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, вважає за можливе встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який заключається в тім, що ОСОБА_1 доводиться ОСОБА_2 онукою, а також факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Судом з`ясовано, що метою встановлення факту являється оформлення спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 46-48, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бузька сільська рада Новоодеського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: