Справа № 550/1354/19
Провадження № 2/550/294/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року смт Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Михайлюк О.І.,
при секретарі судового засідання - Шукевич Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чутове цивільну справу №550/1354/19 в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Полтавський комбінат Хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До судового засідання через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити їх, виходячи з розміру середньоденного заробітку та середньомісячної заробітної плати позивача, зазначеному у позовній заяві. Також, у зазначеній заяві представник позивача просить справу розглянути у її відсутність та відсутності позивача, не заперечує щодо заочного розгляду даної цивільної справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, де міститься підпис особи в одержанні судової повістки, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву в установлений законом строк не надав, заяв та лопотань від останнього не надходило.
З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.
Суд, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у філії "Хлібна база № 88" з 21.05.2018 року по 20.07.2018. Згідно наказу від 19.07.2019 року №65-к звільнений з роботи у зв`язку з закінченням строку дії тимчасової трудової угоди, що підтверджується даними трудової книжки позивача (а.с. 8-9) та сторонами не оспорюється.
Згідно Довідки філії "Хлібна База № 88" Державного підприємства «Полтавський комбінат Хлібопродуктів"№37 від 30.07.2019р. сума заборгованості із заробітної плати позивача становить 5910,28 грн (а.с. 10).
Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Як вказано у ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.
Відповідач визнає заборгованість по заробітній платі позивача в сумі 5910,28 грн.
З урахуванням наведеного вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Суд зазначає, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13, від 03.07.2013 року у справі № 6-64цс13, від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14.
Судом встановлено, що з моменту звільнення (20.07.2018р.) до моменту постановлення судового рішення (20.11.2019р.) у ДП «Полтавський комбінат Хлібопродуктів" існує заборгованість перед позивачем з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, то підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки.
Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.
Абзацом 2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок) передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-648цс15 за позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі
Час затримки належних ОСОБА_1 сум заробітної плати складає період з 20.07.2018 року по 20.11.2019 року (включно), тобто по день постановлення рішення судом.
Згідно матеріалів справи, сума заробітної плати позивача становить 5910,28 грн.
Як було зазначено вище, середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці роботи позивача згідно з графіком роботи підприємства складає 41 (20+21) робочих днів.
Отже, середньомісячне число робочих днів складає 20,5 робочих днів (41/2).
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 288,31 грн (5910,28/20,5)
Так як позивач був звільнений з роботи 20.07.2018 року, то кількість робочих днів в період з 20.07.2018 по 20.11.2019 р. склала 328 робочих днів (16 місяців х на 20,5 робочих днів).
Окрім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів", на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн., в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 17, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» на ОСОБА_1 5910 (п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн. 28 коп. заборгованості по заробітній платі.
Стягнути з Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 13.11.2008 р.

Суддя О. І. Михайлюк