Ухвала

20 листопада 2019 року

місто Київ

справа № 727/2484/17

провадження № 61-19360ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

І. 24 жовтня 2019 року від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із застосуванням засобів поштового зв`язку подано до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення. Касаційна скарга підписана адвокатом Заболотним Сергієм Миколайовичем.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року касаційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без руху з підстав, передбачених статтею 392 ЦПК України. Заявникам надано строк для усунення зазначених недоліків до 04 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У листопаді 2019 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема документи на підтвердження повноважень особи, яка подала касаційну скаргу, та зазначено відомості про ціну позову.

Вивчивши матеріали касаційної скарги, подані додатково матеріали до скарги Верховний Суд зробив висновок, що касаційна карга не може бути прийнята до розгляду та не може вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 липня 2019 року залишена без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

ІІ. Проте, заявниками у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:

- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині;

- у передбачених Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

- у передбачених Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої статті 409 ЦПК України.

У прохальній частині касаційної скарги заявники просять скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, справу направити до суд першої інстанції для продовження розгляду. Проте, суд апеляційної інстанції не ухвалював нового рішення у справі, а залишив без змін рішення суду першої інстанції, яким позов залишено без розгляду, разом з цим касаційна скарга не містить прохання про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 липня 2019 року.

Отже, заявникам необхідно уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України.

ІІІ. Також, враховуючи, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без розгляду саме судом першої інстанції, заявникам необхідно відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України зазначити доводи та обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при постановлені оскаржуваного рішення, а також конкретизувати, у чому полягає порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 20 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний