пр. № 2-і/759/8/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Величко Т.О.,

за участю секретаря судовго засідання Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича, стягувач «NIBULON S.A.», боржник Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз», заінтересована особа: фермерське господарство "Байбара" про звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником, в порядку ст. 440 ЦПКУкраїни,

встановив:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І.М. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником, в порядку ст. 440 ЦПК України, зокрема на кошти ПАТ "Компанія "Райз" з Фермерського господарства "Байбара" на підставі рішення господарського суду Запорізької обл. від 23.09.2010 року по справі № 17/260/10 і перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, відкритих Фермерському господарству "Байбара", посилаючись на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом Святошинського районного суду м м. Києвавід 28.12.2017 року по справі 759/16206/14-ц, якою надано дозвіл на примусове виконання рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної торгівлі зерном та кормами від 23.05.2014 р. щодо стягнення з боржника - ПрАТ «Компанія «Райз» на користь стягувача «NIBULON S.A.» 17536000 доларів США у гривні за курсом на 06.12.2017 р., а також складні відсотки за ставкою 4%, а також арбітражних витрат. Згідно рішення Господарського суду Запорізької обл. від 23.09.2010 року по справі № 17/260/10, яке набрало законної сили, у Фермерського господарства "Байбара" існує заборгованність перед боржником на загальну суму 154 254,74 грн.

У судове засідання старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І.М. не з"явився, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник «NIBULON S.A.» у судовому засіданні заяву старшого державного виконавця підтримав та також просив її задовольнити в порядку ст. 440 ЦПКУкраїни.

ПрАТ «Компанія «Райз» та Фермерське господарство "Байбара" участь у судовому засіданні своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 440 ЦПК України заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на що суд вважає за можливе розглядати таку заяву без участі нез"явившихся до суду осіб на підставі наданих суду доказів.

Суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили (ч.1 ст. 440 ЦПК України).

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (ч. ч. 7,8 ст. 440 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення з`явившихся у судове засідання сторін, дослідивши у їх сукупності та співставленні надані суду докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 55597446, до складу якого входить виконавче провадження № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 року виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ПрАТ «Компанія «Райз» 17536000 доларів США у гривні за курсом на 06.12.2017 р., складних відсотків за ставкою 4%, а також арбітражних витрат.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданнями виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судових рішень, та передбачених законодавством актів інших органів і посадових осіб. З метою забезпечення завдань і цілей виконавчого провадження Закон України «Про виконавче провадження» встановлює для виконавців ряд обов`язків щодо примусового виконання рішень, та передбачає комплекс повноважень, направлених на забезпечення ефективного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Зокрема, ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, з метою сприяння і полегшення примусового виконання рішення суду, ст. 440 ЦПК України допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин. Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Запорізької обл. від 23.09.2010 року по справі № 17/260/10, яке набрало законної сили, у Фермерського господарства "Байбара" існує заборгованність перед ПАТ "Компанія "Райз" на загальну суму 154 254,74 грн.

За таких обставин, суд дослідивши матеріали подання, оцінивши доводи стягувача, боржника і заінтересованих осіб, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з ПАТ "Компанія "Райз" користь держави судові витрати у справі, оскільки заявник був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 353, 440 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича, стягувач «NIBULON S.A.», боржник Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз», заінтересована особа: фермерське господарство "Байбара" про звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником - задовольнити.

Звернути стягнення на грошові кошти на сумум 154 254 (сто п"ятдесят чотири тисячі двісті п"ятдесят чотири ) грн. 74 коп., які належать Приватному акціонерному товариству "Компанія Райз" з Фермерського господарства "Байбара", на підставі рішення Господасрького суду Запорізької обл. від 23.09.2010 року по справі № 17/260/10 і перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, відкритих Фермерському господарству "Байбара".

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Т.О.Величко