ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Харків

Справа № 619/3198/15-ц

Провадження № 22-ц/818/4716/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Заявник: старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко Катерина Вікторівна

Боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко Катерини Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко Катерини Вікторівни на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року, постановлену суддею Остропільцем Є.Р.,-

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області із поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання державного виконавця мотивоване тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження ВП№59418981 з примусового виконання: ВП№59260733 на підставі вимоги №1214-23 виданої 09.11.2018 року ГУДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУДФС грошової суми 37 339,68 грн; ВП№55587057 на підставі виконавчого листа №820/3823/13-в від 04.07.2013 року виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУДФС грошової суми 13 469,00 грн; ВП№59273651 на підставі наказу Господарського суду Харківської області №922/1901/17 від 10.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фонду державного майна України грошової суми 15 233,10 грн; ВП №56472873 на підставі виконавчого листа №619/3198/15-ц виданого 27.01.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми 17 662,51 грн. Боржник ухиляється від виконання зобов`язань. На виклики державного виконавця не з`являється.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подання не містять доказів про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження та доказів про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань. Державним виконавцем не зазначено і не надано доказів на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. звернулась з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Зазначає, що державним виконавцем виконані усі можливі дії щодо примусового виконання вимог виконавчого документа, проте боржник ухиляється від їх виконання. Державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортних засобів. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки боржника до виконавця для надання пояснень щодо причини невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з`явився. Причини неявки не повідомив. Боржник постійно перетинає кордон, постанову про відкриття виконавчого провадження отримав особисто 27.05.2019 року, отже обізнаний про відкрите виконавче провадження щодо нього.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП№59418981 з примусового виконання: ВП№59260733 на підставі вимоги №1214-23 виданої 09.11.2018 року ГУДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУДФС грошової суми 37 339,68 грн; ВП№55587057 на підставі виконавчого листа №820/3823/13-в від 04.07.2013 року виданого Харківським Окружним Адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС грошової суми 13 469,00 грн; ВП №59273651 на підставі наказу Господарського суду Харківської області №922/1901/17 від 10.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фонду державного майна України грошової суми 15 233,10 грн; ВП№56472873 на підставі виконавчого листа№619/3198/15-ц виданого 27.01.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми 17 662,51 грн.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. від 27 червня 2019 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с. 97,100).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. від 27 червня 2019 року оголошено в розшук майно боржника, а саме автомобілі Nissan АХ НОМЕР_2 , Suzuki АХ0537АА (а.с. 98-99).

За інформацією ІС ДП «НАІС» ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України (а.с. 101-107).

Згідно з актом державного виконавця від 24 квітня 2019 року, складеним старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко К.В. - за адресою боржника неможливо провести виконавчі дії через його відсутність (а.с. 109).

За даними ДФС України інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_1 - відсутня (а.с. 110).

За даними Пенсійного фонду України інформація про доходи щодо ОСОБА_1 - відсутня (а.с. 111-112).

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики щодо явки ОСОБА_1 до виконавця для надання пояснень причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся. При цьому, матеріали справи не містять доказів отримання боржником зазначених викликів (а.с. 78-79, 86-87, 95-96).

З наявних у справі двох розписок незрозуміло що саме вручено було боржнику 27 травня 2018 року та 6 липня 2019 року, який саме документ знаходився у поштовому відправленні(а.с.70,77).

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні « Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону № 3857-XII та положеннями Закону № 1404-VIII, слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.

Із узагальнення судова практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вбачається, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали справи не містять достовірних даних, що боржник отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та виклики державного виконавця.

На час звернення державного виконавця з поданням, рішення суду ОСОБА_1 не виконано, декларацію про доходи та майно не подано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду не вчинено, але і доказів навмисного ухилення від виконання рішення суду, справа не містить.

Наведені державним виконавцем обставини у сукупності об`єктивно не свідчать про факт ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання останнім зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями.

З наявних у справі матеріалів справи вбачається, що боржник є приватним підприємцем і дійсно здійснює поїздки за кордон протягом одного дня на протязі тривалого часу, але державним виконавцем не з"ясовано чи не пов"язано це з підприємницькою діяльністю боржника, що може сприяти виконанню рішення суду, а заборона виїзду за кордон навпаки завадить такому виконанню.

З огляду на наведене, судова колегія вважає передчасним задоволення заяви державного виконавця про тимчасове обмеження у виїзді за кордон боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Шумейко Катерини Вікторівни - відхилити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 18 листопада 2019 року