Справа № 157/1392/19
Провадження №2/157/367/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 14 липня 2011 року. Від шлюбу є син ОСОБА_3 . Дитина перебуває на її утриманні та проживає разом з нею. Кожного місяця вона несе витрати на належне утримання сина: харчування, купівлю одягу, товарів першої необхідності, ліків, товарів для розвитку дитини, канцтоварів, витрати на комунальні послуги. Належним чином самостійно утримувати сина та забезпечити його гармонійний розвиток не має можливості, оскільки не працює у зв`язку з доглядом за дітьми від іншого шлюбу, який теж розірвано, а саме за дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також знаходяться на її утриманні. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дитину. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, працює та отримує регулярний дохід, має у власності автомобіль та квартиру.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 просить позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягувати з нього аліменти на утримання дитини у визначеному законом мінімальному розмірі, тобто 1059 грн. на місяць, починаючи з дати набрання законної сили рішення суду. В обґрунтування заперечень зазначає, що син ОСОБА_6 дійсно проживає разом з позивачкою. Однак останньою в позовній заяві вказано недостовірну інформацію про її доходи, адже рішенням Камінь-Кашисрького районного суду Волинської області від 17 червня 2016 року на користь позивачки стягуються аліменти з ОСОБА_7 у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягуються аліменти на утримання самої позивачки у розмірі 400 грн., починаючи з 3 червня 2016 року до досягнення сином позивачки від іншого шлюбу повноліття. Позивачка має можливість звернутися до центру зайнятості щоб знайти роботу, а в разі відсутності підходящої роботи служба зайнятості призначила б їй допомогу по безробіттю. ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження тих обставин, що він має у власності автомобіль та квартиру. Власником квартири, в якій він проживає зі своєю сім`єю, є його батько ОСОБА_8 . Станом на сьогодні він проживає з дружиною ОСОБА_9 та малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також з батьком пенсіонером ОСОБА_8 і матір`ю пенсіонеркою ОСОБА_3 , які мають недостатній рівень пенсії для нормального життя. Його дружина ОСОБА_12 перебуває з листопада 2013 року в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох річного віку: спочатку по сину ОСОБА_13 , а потім по сину ОСОБА_14 . Він працює в приватного підприємця ОСОБА_15 з січня 2019 року (село Боратин Луцького району), його середня нарахована заробітна плата становить 4250 грн. в місяць, на руки отримує орієнтовно 3420 грн., а тому маючи на утриманні членів сім`ї, які не можуть заробити гроші, він не має змоги платити аліменти позивачці в розмірі 1500 грн. на місяць, для нього це буде непосильно та значно погіршить соціально-побутові умови його сім`ї, оскільки проживання в Луцьку є більш витратним ніж в місті Камені-Каширському. Обов`язок утримувати дитину покладено не лише на нього, а й на позивачку також. Він жодним чином не ухиляється від участі у вихованні сина, добровільно на протязі тривалого часу матеріально допомагає, в той же час позивачкою не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тих обставин, що вона самостійно несе витрати щодо придбання одягу, продуктів харчування, лікування та засобів гігієни. Доводи позивачки про те, що він ухиляється від добровільної сплати аліментів, його матеріальне становище покращилося не ґрунтуються на доказах і у позовній заяві відсутні посилання на такі докази. Він не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак враховуючи його матеріальне становище на даний час, він не може сплачувати більший розмір аліментів, ніж передбачено законом, стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі призведе до скрутного матеріального становища.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду у справі № 157/562/16-ц, згідно з яким стягуються аліменти на її користь з ОСОБА_7 останнім добровільно не виконується. В примусовому порядку виконання виконавчого листа про стягнення аліментів не проводиться, що підтверджується довідкою Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 11.11.2019 № 03-8-22/12180, оскільки після ухвалення зазначеного рішення суду ОСОБА_7 отримав травму, у результаті якої став паралізованим і, згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 22.01.2019 серії 12 ААА №769350, є непрацездатним, потребує постійного стороннього догляду, йому встановлено І групу інвалідності. Відповідач проживає разом зі своїми батьками, які отримують пенсію, тобто мають дохід. Жодних доказів про те, що розмір їх пенсії є недостатнім для нормального життя, не надано. Дружина відповідача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, тому має дохід у вигляді соціальних виплат на дитину. Окрім того, відповідач не надав відомостей щодо інших доходів своєї дружини, тим самим не довів їх відсутність. Вищевикладене дає підстави вважати, що доходи відповідача не є єдиним доходом його сім`ї. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Син ОСОБА_3 проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона постійно несе витрати на утримання сина: харчування, купівлю одягу, товарів першої необхідності, ліків, товарів для розвитку дитини, канцтоварів, витрати на комунальні послуги. Сплата аліментів на утримання сина у поєднанні з її витратами на утримання сина забезпечить гармонійний розвиток дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, як вбачається із змісту відзиву на позов, просить розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_16 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 6, 7).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони у справі як батьки дитини сина ОСОБА_17 зобов`язані утримувати останнього до досягнення ним повноліття.

У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить; з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.

Отже, мінімальний розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня 2019 року - 1059 грн., з 1 грудня 2019 року 1109 грн.

Неповнолітня дитина сторін проживає з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Камінь-Каширської міської ради від 27 серпня 2019 року № 4344 та від 11 вересня 2019 року № 641/2.2-3 (а.с. 8, 9), і проти чого відповідач у відзиві на позов не заперечив.

Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_17 в достатньому обсязі не надає

Як вбачається з відзиву на позов, ОСОБА_2 працює у приватного підприємця.

Згідно з копією наданої ним відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів № 679/І від 31.10.2019, сума доходу відповідача ОСОБА_2 за перший квартал 2019 року становила 11738 грн. 08 коп.

Відповідач є співвласником квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що стверджується наданою ним суду копією свідоцтва про право власності на житло.

ОСОБА_2 одружений, має іншу сім`ю, на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи зазначені обставини, а також матеріальне становище дитини сторін та її стан здоров`я, який є задовільним, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, і беручи до уваги те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 12 вересня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_17 з часу набрання рішенням законної сили не ґрунтуються на вимогах законодавства, у відповідності до якого (ч. 1 ст. 191 СК України) аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Забезпечення батьками визначеного законодавством прожиткового мінімуму забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Визначаючи розмір аліментів в розмірі 1500 грн., що перевищує 50% прожиткового мінімуму, суд дійшов висновку, що такий розмір аліментів не є надмірним і буде достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини сторін, відповідатиме її інтересам.

Посилання відповідача у відзиві на позов на необхідність зменшення розміру аліментів, який просить стягнути позивачка, до мінімального розміру, є безпідставними, оскільки розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку постійно змінюється у бік збільшення, адже в державі постійно зростають ціни як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг взуття.

У відповідача відсутні виключні обставини, які б свідчили про те, що він в змозі надавати допомогу дитині лише на мінімальному рівні.

Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Заперечуючи можливість надавати аліменти в розмірі, в якому просить позивачка, відповідач вказує й на те, що його батьки, які є пенсіонерами, потребують від нього допомоги.

Такі доводи, на думку суду, не можуть бути підставою для висновку про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, оскільки відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що його батьки, які є пенсіонерами, потребують надання матеріальної допомоги, і доказів в якому саме розмірі ним надається така допомога їм.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на користь позивачки стягуються аліменти з ОСОБА_7 на утримання її дітей від іншого шлюбу, не є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання його дитини ОСОБА_17 у мінімальному розмірі з врахуванням вищезазначених обставин.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Отже, рішення суду у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10 - 13, 141, ст. ст. 263-265, 280, 283, 284, п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 22 листопада 2019 року.

Головуючий: О. В. Антонюк