Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 472/1225/13-ц

провадження № 61-19742св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року у складі судді Тустановського А. О. та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Лисенка П. П.,

Самчишиної Н. В., Серебрякової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадщини між спадкоємцями.

Позовна заява мотивована тим, що за життя її батькові ОСОБА_4 на праві власності належало наступне майно: нежитлове приміщення складу, розташоване по АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; житловий будинок АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на зазначене майно.

Спадкоємцями першої черги є вона, дружина спадкодавця - відповідач по справі та двоє їх дітей, які відмовилися від спадщини на користь матері.

Крім частки в названому майні за спадкуванням, відповідач мала право на 1/2 частку в ньому, як подружжя, що пережило чоловіка.

Таким чином, назване майно стало об`єктом права спільної часткової власності сторін де їй належить 1/8 часток, а відповідачеві 7/8.

Посилаючись на те, що не може домовитися з ОСОБА_2 про поділ спадщини просила провести його за судовим рішенням.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від

05 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Здійснено реальний розподіл в натурі належного ОСОБА_5 та

ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності спадкового нерухомого майна наступним чином:

виділено у натурі у власність ОСОБА_5 :

а)нежитлове приміщення складу, яке розташоване по АДРЕСА_1 з часткою - 1/8 частини приміщення, а саме:

- 1-7 склад, площею 21,3 кв.м, вартістю 8 669,00 грн;

- 1-8 коридор, площею 5,5 кв.м, вартістю 2 239,00 грн;

- 1-9 склад, площею 14,5 кв.м, вартістю 5 902,00 грн;

- 1-10 підсобне приміщення, площею 9,2 кв.м, вартістю 3 744,00 грн;

- 1-11 склад, площею 13,1 кв.м, вартістю 5 332,00 грн,

загальною площею 63,6 кв.м., загальною вартістю 25 885,00 грн.

Реальна частка складає - 13/100, що відповідає ідеально належній частці.

б)приміщення квартири АДРЕСА_4 з часткою - 1/8 частини частину приміщення, розташованого на 1-му поверху, а саме:

- 1/8 частину літ. № 1 - коридор, площею 0,24 кв.м;

- 1/8 частину літ. № 2 - фойє, площею 5,55 кв.м;

- літ. № 11 - приймальні, площею - 9,5 кв.м;

- літ. № 12 - кабінету, площею 9,6 кв.м;

- літ. № 13 - кабінету, площею 10,4 кв.м,

загальна площа якої складає 35, 29 кв.м, в тому числі житлова - 29,5 кв.м.

Реальна частка складає 11/100, що на 1/100 менше від ідеальної належної частки - 1/8.

Виділено у натурі у власність ОСОБА_2 :

а)нежитлове приміщення складу, яке розташоване по

АДРЕСА_1 з часткою - 7/8 частини приміщення, а саме:

- 1-1 складу, площею 95,6 кв.м, вартістю 38 909,00 грн;

- 1-2 складу, площею 38,1 кв.м, вартістю 15 507,00 грн;

- 1-3 складу, площею 117,9 кв.м, вартістю 47 985,00 грн;

- 1-4 складу, площею 16,3 кв.м, вартістю 6 634,00 грн;

- 1-5 підсобного приміщення, площею 35,2 кв.м, вартістю 14 326,00 грн;

- 1-6 складу, площею 79,00 кв.м, вартістю 32 153,00 грн;

- 1-12 складу, площею 33,6 кв.м, вартістю 13 675,00 грн,

загальною площею 415, 7 кв.м, загальною вартістю 169 190,00 грн.

Реальна частка складає - 87/100, що відповідає ідеально належній частці.

б)приміщення квартири АДРЕСА_4 з часткою 7/8 частини частину приміщення, розташованого на 1-му та 2-му поверхах, а саме:

- 7/8 частину літ. № 1 - коридору, площею 1,66 кв.м;

- 7/8 частину літ. № 2 - фойє, площею 38,85 кв.м;

- літ. № 2 - кабінету, площею 14,6 кв.м;

- літ. № 3 - гостинної, кімнати площею 14,4 кв.м;

- літ. № 4 - гостинної, кімнати площею 24,4 кв.м;

- літ. № 5 - кухні, площею 12,3 кв.м;

- літ. № 6 - душу, площею 2,3 кв.м;

- літ. № 7 - коридору, площею 5,6 кв.м;

- літ. № 9 - коридору, площею 4,6 кв.м;

- літ. № 10 - кабінету, площею 11,5 кв.м;

- літ. № 8 - коридору, площею 1,2 кв.м;

- літ. № 14 - вбиральні, площею 1,9 кв.м;

- літ. № 13 - кабінету, площею 10,4 кв.м;

- літ. № 14 - коридору, площею 26,2 кв.м;

- літ. № 15 - житлової, площі 14,3 кв.м;

- літ. № 16 - житлової площі 14,5 кв.м;

- літ. № 17 - їдальні, площею 14,5 кв.м;

- літ. № 18 - кухні, площею 17,3 кв.м;

- літ. № 19 - вбиральні, площею 1,6 кв.м;

- літ. № 20 - ванної, площею 3,4 кв.м;

- літ. № 21 - вбиральні, площею 1,8 кв.м;

- літ. № 22 - коридору, площею 3,8 кв.м;

- літ. № 23 - житлова площею 11,5 кв.м;

- літ. № 24 - житлова площею 9,6 кв.м;

- літ. № 25 - житлова площею 10,4 кв.м;

- літ. № 26 - кабінету, площею 10,5 кв.м.,

загальна площа якої складає 273, 71 кв.м., в тому числі 61,4 кв.м.

Реальна частка складає 89/100, що на 1/100 більше від ідеальної належної частки.

в)квартиру АДРЕСА_5 , вартістю 46 897,00 грн;

г)житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 , вартістю 74 786,00 грн;

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 різницю вартості ідеальних часток (суму грошової компенсації) за приміщення квартири АДРЕСА_4 , в розмірі 2 254,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму грошової компенсації за квартиру

АДРЕСА_5 , в розмірі

5 862,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму грошової компенсації за житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 , в розмірі 9 348,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 частину сплаченого судового збору в розмірі 2 792,65 грн та частину витрат на проведення експертиз в розмірі 5 162,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-144 від 27 січня 2014 року та додаткового висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-141 від 15 січня 2015 року про ринкову вартість об`єктів нерухомого майна. статей 364, 1278 ЦК України та дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від

05 лютого 2015 року змінено.

Виключено з його мотивувальної та резолютивної частин висновок суду про виділення в натурі у власність в порядку розподілу спадкового майна ОСОБА_2 приміщення кабінету площею 10,4 кв.м, літ.

АДРЕСА_6 .

В іншій частині рішення суду щодо поділу в натурі квартири

АДРЕСА_4 залишено без змін.

Виключаючи з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції висновок суду про виділення в натурі у власність в порядку розподілу спадкового майна ОСОБА_2 приміщення кабінету площею 10,4 кв.м, літ. АДРЕСА_6 , апеляційний суд виходив із того, що висновок суду першої інстанції про одночасний виділ приміщення кабінету площею 10,4 кв.м, літ. АДРЕСА_6 обом особам є помилковим.

В іншій частині щодо поділу в натурі квартири АДРЕСА_4 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

У березні 2017 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що залишення приміщення літ. № 1 - коридор та літ. № 2 - фойє, що розташовані у квартирі АДРЕСА_4 в спільному користуванні є порушенням норм матеріального права, оскільки в результаті поділу, право спільної власності припиняється. Крім того, при такому поділі неможливо створити окремий вхід до приміщень, які підлягають поділу. Сторонам по справі виділено у власність нерухоме майно, яке не може бути ізольованим.

Під час вирішення питання про поділ майна до участі у справі у якості відповідачів не залучено усіх співвласників даного майна, оскільки згідно протоколу про проведення прилюдних торгів № 1513087 та акту державного виконавця від 25 вересня 2013 року, 3/4 частини квартири АДРЕСА_5 придбано ОСОБА_7 .

Суди не встановили наявність чи відсутність самочинної реконструкції спірних житлових приміщень.

Доводи інших учасників справи:

27 червня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Рух касаційних скарг:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Веселинівського районного суду Миколаївської області.

У червні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 03 червня 2019 року № 483/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-19742св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у заперечені на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У касаційному порядку, відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України, переглядається рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року, в незміненій його частині, та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про поділ в натурі квартири АДРЕСА_4 .

В іншій частині рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2015 року в касаційному порядку не переглядається, оскільки воно в цій частині не було предметом перегляду в апеляційному порядку.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_4 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є: донька - ОСОБА_5 та дружина - ОСОБА_7

ОСОБА_5 після смерті батька успадкувала 1/8 частину спадкового майна.

ОСОБА_7 після смерті чоловіка, з урахуванням відмови від спадщини дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , успадкувала 7/8 частин спірного майна.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-144 від

27 січня 2014 року та додаткового висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-141 від 15 січня 2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить - 225 397,00 грн.

Встановлено варіант розподілу приміщення квартири АДРЕСА_4 , за яким:

ОСОБА_5 виділяється в натурі:

- приміщення квартири АДРЕСА_4 з часткою - 1/8 частини приміщення, розташованого на 1-му поверсі, а саме:

- 1/8 частину літ. № 1 - коридор, площею 0,24 кв.м;

- 1/8 частину літ. № 2 - фойє, площею 5,55 кв.м;

- літ. № 11 - приймальня, площею 9,5 кв.м;

- літ. № 12 - кабінет, площею 9,6 кв.м;

- літ. № 13 - кабінет, площею 10,4 кв.м,

загальна площа якої складає 35,29 кв.м, в тому числі житлова - 29,5 кв.м.

Реальна частка складає 11/100, що на 1/100 менше від ідеальної належної частки - 1/8.

ОСОБА_7 виділяється в натурі:

- приміщення квартири АДРЕСА_4 з часткою - 7/8 частин приміщення, розташованого на 1-му та 2-му поверхах, а саме:

- 7/8 частин літ. № 1 - коридору, площею 1,66 кв.м;

- 7/8 частин літ. № 2 - фойє, площею 38,85 кв.м;

- літ. № 2* - кабінет, площею 14,6 кв.м;

- літ. № 3 - гостинна кімната, площею 14,4 кв.м;

- літ. № 4 - гостинна кімната, площею 24,4 кв.м;

- літ. № 5 - кухня, площею 12,3 кв.м;

- літ. № 6 - душ, площею 2,3 кв.м;

- літ. № 7 - коридор площею 5,6 кв.м;

- літ. № 9 - коридор, площею 4,6 кв.м;

- літ. № 10 - кабінет, площею 11,5 кв.м;

- літ. № 8 - коридор, площею 1,2 кв.м;

- літ. № 14* - вбиральня, площею 1,9 кв.м;

- літ. № 13 - кабінет, площею 10,4 кв.м;

- літ. № 14 - коридор, площею 26,2 кв.м;

- літ. № 15 - житлова площа 14,3 кв.м;

- літ. № 16 - житлова площа 14,5 кв.м;

- літ. № 17 - їдальня, площею 14,5 кв.м;

- літ. № 18 - кухня, площею 17,3 кв.м;

- літ. № 19 - вбиральня, площею 1,6 кв.м;

- літ. № 20 - ванна, площею 3,4 кв.м;

- літ. № 21 - вбиральня, площею 1,8 кв.м;

- літ. № 22 - коридор, площею 3,8 кв.м;

- літ. № 23 - житлова площею 11,5 кв.м;

- літ. № 24 - житлова площею 9,6 кв.м;

- літ. № 25 - житлова площею 10,4 кв.м;

- літ. № 26 - кабінет, площею 10,5 кв.м,

загальна площа якої складає 273,71 кв.м, в тому числі 61,4 кв.м.

Реальна частка складає 89/100, що на 1/100 більше від ідеальної належної частки, у зв`язку з чим із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути різницю вартості ідеальних часток (суму грошової компенсації) в сумі 2 254,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про поділ в натурі квартири АДРЕСА_4 , місцевий суд, з висновком якого частково погодився й апеляційний суд, виходив із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-144 від 27 січня 2014 року та додаткового висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-141 від 15 січня 2015 року про ринкову вартість об`єктів нерухомого майна. статей 364, 1278 ЦК України та дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції висновок суду про виділення в натурі у власність в порядку розподілу спадкового майна ОСОБА_7 приміщення кабінету площею 10,4 кв.м, літ. АДРЕСА_6 .

Проте колегія суддів Верховного Суду не може погодитися з даним висновком суду апеляційної інстанції, оскільки такий зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до ухвалення передчасного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду повністю не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Апеляційний суд переглядаючи справу в апеляційному порядку на вказані норми закону уваги не звернув, виключаючи з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції висновок суду про виділення в натурі у власність в порядку розподілу спадкового майна ОСОБА_7 приміщення кабінету площею 10,4 кв.м, літ.

АДРЕСА_6 , як таке, що виділено обом особам не звернув уваги на те, що приміщення № 1 - коридор та приміщення № 2 - фойє, надано позивачу та відповідачу у спільне користування, що не відповідає загальним правилам поділу майна, що перебуває у спільній частковій власності. Крім того, вирішуючи спір у відповідній частині, апеляційний суд не встановив технічну можливість виділу часток або поділу майна, відповідно до часток співвласників, у ізольовані окремі приміщення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі квартири

АДРЕСА_4 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило