РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року

м. Рівне

Справа № 949/1318/19

Провадження № 22-ц/4815/1424/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Отупор К.М.

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Дубровицький районний суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього 32 653,88 грн грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року та 1306,16 грн три відсотки річних, за період з 01 березня 2017 року по 01 серпня 2019 року, всього 33960,04 грн.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 вересня 2019 року справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала мотивна тим, що оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова, справа підлягає передачі на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова, так як не підсудна Дубровицькому районному суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною та необґрунтованою.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що зважаючи на інформацію із Соломіївської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, наданої на запит суду, слідує, що ОСОБА_2 знявся з реєстрації в селі Соломіївка Дубровицького району Рівненської області. Проте, в місті Львів він не зареєстрований, про його місце реєстрації не зазначено.

Вказує, що стосовно ОСОБА_2 відкрито декілька виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів, однак останній не надав відділу ДВС інформації про місце своєї реєстрації, хоча він постійно проживає в місті Дубровиця.

З цих підстав, просить скасувати ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 вересня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи правом на подачу відзиву не скористались.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6, 9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Передаючи справу за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , що належить до територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова, отже справа підлягає передачі на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова, так як не підсудна Дубровицькому районному суду.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз`яснено, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Частиною 8 даної статті визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу (ч.9 ст.187 ЦПК України).

Відповідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду 30 серпня 2019 року, позов зареєстрований 05 вересня 2019 року, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суддя 06 вересня 2019 року звернувся до Соломіївської сільради Дубровицького району Рівненської області щодо наявності інформації про реєстрацію місця проживання (перебування) відповідача (а.с.24).

Інформація щодо місця проживання/реєстрації ОСОБА_2 була надана 13 вересня 2019 року, Соломіївською сільською радою зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий з реєстрації 02.05.2018 (вибув у м. Львів) та не проживає на підвідомчій території (25). В той же час Соломіївська сільська рада не надала інформацію про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача.

Висновок суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджений матеріалами справи.

Слід зазначити, що відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин, доводи позивача про те, що ним було подано позов за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача заслуговують на увагу. На момент відкриття провадження у суду першої інстанції не було підстав для направлення справи за підсудністю до іншого суду.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що підстави для передачі справи на розгляд іншому суду, передбачені ст.31 ЦПК України, в справі відсутні, тому висновок суду першої інстанції про передачу справи порушує норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 вересня 2019 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 листопада 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.В. Ковальчук