Справа № 752/1300/19
Провадження №: 4-с/752/227/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича щодо проведення дії по опису та арешту майна від 04.01.2019 року по виконавчому провадженню № 57985805, боржник - ОСОБА_2 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ», -

встановив:

21.01.2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича про опис та арешт майна від 04.01.2019 року по виконавчому провадженню № 57985805, боржник - ОСОБА_2 , стягувач: ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ», в якій просила суд:

- визнати дії приватного виконавця Гненного Д.А. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.01.2019 року по виконавчому провадженню № 57985805 неправомірними;

- скасувати постанову приватного виконавця Гненного Д.А. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.01.2019 року по виконавчому провадженню № 57985805.

В обґрунтування скарги зазначила про те, що приватним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки виконавчі дії були здійсненні без повідомлення боржників про проведення дій, а також без присутності понятих та представників стягувача.

В подальшому представником скаржника подано заяву про зміну предмету скарги та виклала її наступним чином: визнати протиправними дії приватного виконавця Гненного Д.А. щодо проведення виконавчих дій по опису та арешту майна 04.01.2019 року з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчим провадженням № 57985805.

Скаржник та її представник скаржників в судовому засіданні доводи скарги підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну предмета скарги.

Приватний виконавець в судовому засіданні заперечив проти скарги, вважав її безпідставною та необґрунтованою, зазначив про те, що його дії в рамках виконавчого провадження № 57985805 повністю відповідали вимогам закону, оскаржувана постанова винесена у повній відповідності до вимог виконавчого законодавства, а тому просив у задоволенні скарги відмовити, виходячи з обставин, викладених ним у письмових поясненнях (а.с. 35-38, 112, 115).

Заслухавши скаржника та її представника, приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Д.А. перебувало виконавче провадження № 57985805, відкрите постановою від 29.12.2018 року за заявою стягувача ТОВ «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» з примусового виконання виконавчого листа № 752/21043/15-ц у справі за позовом ПАТ «Український Бізнес банк» до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , виданого Голосіївським районним судом м. Києва 01.03.2018 року, про звернення стягнення в рахунок заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 7/Ф від 15.02.2008 року у розмірі 5 151 483,92 грн. на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 15.02.2008 року, а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 22 в літ. «А»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 м2, реєстраційний номер нерухомого майна: 00, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» (а.с. 47-52).

За заявою стягувача від 03.01.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Д.А. замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 53-58).

Вказані постанови приватного виконавця отримані скаржником 11.01.2019 року, що сторонами не заперечно в ході розгляду скарги та не оскаржується.

Судом встановлено та не заперечено сторонами, зокрема, приватним виконавцем, що 13.01.2019 року скаржник отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Д.А. від 04.01.2019 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», котрою описано та накладено арешт на майно: нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 22) (в літ. «А»), АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 61).

Зі змісту постанови вбачається, що:

- під час опису в приміщенні виявлено 5 окремі кімнати (окремі приміщення), загальною площею 126,2 м2 , матеріали стін - пофарбовані, частково обшиті гібсокартоном, частково цегляні, поверх нульовий в шестиповерховому будинку, наявний аварійний вихід у двір ( з тильної частини будинку);

- на описане майно накладено арешт та встановлено обмежено право користування ним, обмежень у праві користування не встановлено, відповідальним зберігачем призначено ОСОБА_5 , опис проведено за відсутності боржників та у присутності заставодержателя ОСОБА_5 й понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність, роз`яснено право строк оскарження.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що існують два шляхи арешту майна боржника: шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, або шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Згідно п. 11 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 22) (в літ. «А») змінено на нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 22) (в літ. «А»), АДРЕСА_1 (а.с. 43-46).

Отже, посилання скаржника в обґрунтування своєї скарги на неправильність зазначення приватним виконавцем номерів нежилих приміщень судом оцінюються критично і до уваги не приймається.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд надходить до висновку про те, що оскаржувана постанова про опис та арешт майна (коштів) від 04.01.2019 року формально відповідає вимогам законодавства.

Проте, у відповідності до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до ч. 1 ст. Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

В ході розгляду даної справи встановлено і на що посилалась скаржник при зверненні до суду, що під час проведення опису та арешту майна (коштів) боржника 04.01.2019 року, поняті були відсутні.

Так, ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали свою позицію, викладену в скарзі, з урахуванням уточнень, що 04.01.2019 року без повідомлення власників приміщення, за їх відсутності та відсутності їх представників, без понятих приватний виконавець увійшов до приміщень, почав його оглядати та робити нотатки. В цей час в приміщенні здійснювалися ремонтні роботи майстрами та особою, котра контролювала проведення ремонтних робіт. Останніми приватному виконавцю було повідомлено, що вони не є власниками приміщення та проводити будь-які дії в приміщенні виконавець повинен виключно під наглядом власників. Після вказаних зауважень виконавець залишив приміщення.

Приватний виконавець в судовому засіданні вказаного не спростував в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. Зазначив, що 04.01.2019 року орієнтовно о 12.00 годині прибувши до приміщень за адресою: АДРЕСА_2 та зайшовши до них, побачив, що в останніх проходять ремонтні роботи. У осіб, котрі проводили роботи він поцікавився, яка площа даних приміщень, який номер та хто їх власником. особи, котрі провадили ремонт, повідомили його про те, що вказані приміщення є приміщеннями з № 1 по № 10 (групи приміщень № 22) (в літ. «А») та хто є його власниками. Телефоном він поспілкувався з ОСОБА_1 та повідомив осіб, котрі перебували у приміщенні, що має наметі проводити опис та арешт даного приміщення, останні, в свою чергу, відмовились бути понятими. Тоді він повідомив присутніх, що має намір знайти понятих та згодом повернеться. Прибувши до приміщень близько 15.30 годин з понятими, приміщення були закриті, їм ніхто не відчинив, після чого ним за участю понятих та сторін виконавчого провадження було складено оскаржувану постанову.

Отже, за вказаних вище обставин, суд вважає, що опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.01.2019 року, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 22) (в літ. «А»), АДРЕСА_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був проведений за відсутності понятих, участь яких в даному випадку була обов`язковою, і сам по собі цей факт свідчить про порушення прав боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, а тому наявні всі правові підстави для визнання неправомірними дій щодо опису та арешту майна боржника приватним виконавцем Гненним Д.О.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича щодо проведення дії по опису та арешту майна від 04.01.2019 року по виконавчому провадженню № 57985805, боржник - ОСОБА_2 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ПАРИТЕТ» - задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича щодо проведення дії по опису та арешту майна від 04.01.2019 року з порушеннями вимог Закону України "Про виконавче провадження" за виконавчим провадженням № 57985805.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко