Номер провадження: 22-ц/813/7330/19
Номер справи місцевого суду: 492/638/19
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

09 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 37 883,86 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем 19.07.2018 р. був укладений Договір про споживчий кредит № 427/7К, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 33 000 грн., зі сплатою 56 % річних за користування кредитом.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконувала належним чином, заборгованість не погасила. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути суму заборгованості з відповідача.

18 червня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечував. Свою позицію мотивував тим, що дійсно 19.07.2018 р. між нею та відповідачем було досягнуто згоди щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів про споживчий кредит, які знайшли відображення у договорі про споживчий кредит № 248/7К. Проте ОСОБА_1 зазначала, що від Банку не надходило повідомлення щодо дострокового повернення кредиту належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів.

16 липня 2019 р. позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої зазначив, що відповідач частково погасила заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 427/7К від 19.07.2018 р., у зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18 526,93 грн., а також судові витрати.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2019 року у задоволенні позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ставить питання про скасування рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2019 року, та постановлення нового, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 25.11.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 25.11.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку до відповідача, районний суд виходив з того, що позивач не звертався до ОСОБА_1 з вимогами щодо повернення у достроковому порядку всієї суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими відсотками за користування кредитом та інших платежів. З цих підстав, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано достатньо доказів, які б підтверджували його право на дострокове стягнення грошових коштів за кредитним договором.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (який змінив звою назву на АТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 428/7К , відповідно до п.п. 2.1. - 2.4.1 якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 33 000 грн., а відповідач зобов`язалась належним чином використати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних в порядку та строки, визначені Договором про споживчий кредит.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредит надається на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 19 липня 2023 р.

В свою чергу, згідно з п.п. 4.3.1. - 4.3.4 Договору, відповідач зобов`язалась належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені Договором зобов`язалась повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором.

У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Відповідно до п.п. 3.9.3. та п.п. 3.9.3.2., строк повернення Кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Разом з тим, відповідачем було порушено умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту, що підтверджується матеріалами справи.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 428/7К від 19 липня 2018 року перед Позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01 липня 2019 року (з урахуванням сплат, які були здійснені відповідачем після подання позову до суду) складає 18 526,93 грн., з яких:

- 9 500 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 3 913,59 грн. - проценти за користування кредитом;

- 3 436,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 1 144,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

- 147,57 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;

- 288,89 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного борі у (кредиту);

- 96,02 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 16 ЦПК України передбачено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

При цьому, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано послався на вимоги статей 526, 530, 610, 611, 625 624, 629, 638 ЦК України, згідно яких відповідач ОСОБА_1 має виконати зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, однак дійшов неправильного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, з посиланням на не врегулювання спору в досудовому порядку.

З цих підстав, апеляційний суд зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог з посиланням на відсутність надіслання вимоги відповідачу, суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що в даних правовідносинах відсутній встановлений законом обов`язковий порядок досудового врегулювання спору.

Крім того, умовами Договору не передбачено обов`язку Банку до подання позову направити вимогу Позичальнику щодо повернення Кредиту. Натомість в Договорі міститься лише право, а не обов`язок Банку у випадку невиконання умов Договору направити безпосередньо вимогу Позичальнику щодо повернення кредиту. Відсутність направлення вимоги не може бути перешкодою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням ТОВ «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 дійшов висновку, що із змісту ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що позовна заява за своєю суттю і є вимогою до відповідача про поновлення порушеного права, тобто про дострокове повернення кредиту . у зв`язку з порушенням умов Договору.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити, та стягнути із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором про споживчій кредит № 428/7К від 19 липня 2018 року у розмірі 18526,93 грн., з яких: 9500 грн. - заборгованість за основним кредитом; 3913,59 грн. - проценти за користування кредитом; 3436,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1144,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 147,57 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 288,89 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 96,02 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «Ощадбанк» сплачений судовий збір при зверненні до суду з позовом у розмірі 1921 грн., та сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн., у загальній сумі 4802,50 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що оскільки дана справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 липня 2019 року скасувати і прийняти постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (), заборгованість за Договором про споживчий кредит № 428/7К від 19 липня 2018 року, яка станом на 01 липня 2019 року складає 18526,93 грн. з яких:

- 9 500 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень) - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 3 913,59 грн. (три тисячі дев`ятсот тринадцять гривень 59 копійок) - проценти за користування кредитом;

- 3 436,37 грн. (три тисячі чотириста тридцять шість гривень 37 копійок) - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 1 144,49 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні 49 копійок) - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;

- 147,57 грн. (одна тисяча сорок сім гривень 57 копійок) - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;

- 288,89 грн. (двісті вісімдесят вісім гривень 89 копійок) - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного борі у (кредиту);

- 96,02 грн. (дев`яносто шість гривень, 02 копійки) - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (), судовий збір за подання до суду позову, а також за подання апеляційної скарги у загальній сумі 4802,50 грн. (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С.Комлева

Т.В. Цюра