справа № 197/1257/15-ц
провадження № 2/197/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., за участі секретаря Піско Л.В, розглянувши в залі суду смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, визнання майна спільною власністю, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в жовтні 2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який у подальшому неодноразово уточнював, останній раз 29.01.2019 (т.1 а.с. 227, т. 2 а.с. 71), вказуючи, що 16.07.1982 він уклав шлюб з відповідачем, 12.09.2001 шлюб розірвано, про це розірвання шлюбу він не знав, в 2006 році необхідно було допомогти сину фінансово, і він звернувся до банку за отриманням кредиту, тоді відповідач і повідомила йому, що вони давно розлучені. Від шлюбу вони мають двох дітей - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , також він виховував дочку відповідача від попереднього шлюбу ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу вони проживали як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. В смт. Біла Криниця вони з відповідачем побудували двоповерховий будинок, мали приватизовану квартиру, яку він отримував за місцем роботи, потім продали все це майно і вирішили переїхати до м. Кривий Ріг. Спочатку жили в м. Кривому Розі в квартирі, яка належала доньці ОСОБА_6 , потім ОСОБА_7 почала купувати нерухомість в смт. Широке і запропонувала їм туди переїхати. В кінці грудня 2006 року вони з відповідачем переїхали жити в АДРЕСА_1 на житловому масиві Фрунзенський, про що є акт, підписаний сусідами. В них (позивача і відповідача) з донькою ОСОБА_8 була домовленість, що вона купує їм квартиру, а вони з відповідачем сплачують їй вартість, і ОСОБА_7 купила їм квартиру1 буд АДРЕСА_2 на масиві Фрунзенський в смт. Широке. В них були чудові стосунки, він вважав, що вони одна сім`я, він постійно працював, займався матеріальним забезпеченням сім`ї, гроші віддавав дружині - відповідачу, а юридичними подробицями не цікавився. ОСОБА_9 ОСОБА_10 працювала за кордоном і постійно пересилала їм кошти на купівлю нерухомості і ремонт, вони купували квартири і здавали їх в оренду, він працював на різних роботах і гроші віддавав відповідачу для передачі ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_7 завжди казала, що ця квартира придбана для них з відповідачем, що гроші вони помаленьку сплатять. Відповідач обманювала і його, і рідну доньку, продала квартиру, а доньці гроші не сплатила. В 2015 році з відповідачем в них почали руйнуватись стосунки. Відповідач найняла для ремонту квартири чоловіка, якому за цей ремонт сплачувала надто великі гроші, весь час проводила з цим чоловіком, взяла його на відпочинок, і саме на відпочинку він дізнався, що відповідач його зраджує з цим чоловіком. В жовтні 2015 року відповідач кудись зникла і від сина він дізнався, що вона поїхала в Крим зі своїм коханцем на зустріч з дочкою ОСОБА_8 , яка працювала в Канаді, а прилітала в Крим. 21.10.2015 відповідач зателефонувала йому з Криму і сказала, щоб він зібрав свої речі і покинув квартиру, бо він не має юридичних прав на цю квартиру. Тому він звертається до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. Коли ходив до сусідів підписувати акт про спільне проживання, то сусіди були здивовоані, тому що знали їх з відповідачем як зразкову сім`ю і не могли подумати, що вони розлучені. Відповідач весь час була домогосподаркою, працювала лише 3 місяці, а він постійно працював і заробляв гроші для сім`ї, а зараз вимушений жити на вулиці. В період спільного проживання з відповідачем 26.07.2011 за договором купівлі-продажу була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_3 буд АДРЕСА_2 . 22.07.2013 відповідно до договору купівлі-продажу придбано автомобіль GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Доказом того, що вони постійно проживали як чоловік і жінка є також те, що з 11.05.2006 він зареєстрований за адресою - АДРЕСА_4 , власником якої є відповідач, 08.08.2007 вони разом з відповідачем підписували Інструктаж абонентів за адресою: АДРЕСА_5 , 25.07.2013 він отримав видаткову накладну на захист картера автомобіля, там стоїть його підпис, оскільки саме він займався його установкою. Просить встановити факт спільного проживання позивача і відповідача однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 21 жовтня 2015 року, визнати квартиру АДРЕСА_6 на житловому масиві Фрунзенський АДРЕСА_7 та автомобіль АДРЕСА_8 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 спільною сумісною власністю шляхом визнання права власності за позивачем на 1/2 частину цього майна. В судовому засіданні позивач та його представник підтримували позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, також позивач допитаний за власною заявою в якості свідка. В судове засідання 07.11.2019 позивач та його представник не не з`явились, представником подана заява про розгляд справи в їх відсутність(т.2 а.с. 80).

Відповідач, що належним чином, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилась в судове засідання (перша неявка - 24.04.2019 (т. 2 а.с. 11, 29), друга неявка - 29.08.2019 (т.2 а.с. 53, 66, 73), третя неявка 07.11.2019 (т. 2 а.с. 77, 79).

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею., у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ч. 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач тричі не з`явилась в судове засідання, ухвали суду про визнання її явки обов`язковою не виконує, представник відповідача був присутній в судових засіданях, надано відзив на позовону заяви та докази, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з причини її повторної неявки за наявними у справі доказами.

Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позову, так як після розірвання шлюбу з позивачем в 1995 році з причини тяжкого матеріального становища відповідач до середини 2005 року вимушена була проживати з позивачем в квартирі АДРЕСА_9 , позивач періодично працював в м. Кривий Ріг, їздив до спадкового домоволодіння в село Великі Копані, фактичних сімейних відносин, ведення спільного господавства та спільного бюджету вони не мали, оскільки позивач зловживав алкогольними напоями, свою заробітну плату пропивав, в 2007 році за кошти дітей пройшов процедуру кодування. Квартиру в смт. Біла Криниця сторони продали в 2005 році. Позивач, коли працював в м. Кривому Розі, то жив в квартирі батька відповідача, також жив в 2006-2008 роках з жінкою ОСОБА_11 2006 році відповідач з дозволу дочки ОСОБА_12 почала проживати в АДРЕСА_5 , а позивач був зареєстрований теж з дозволу ОСОБА_12 в іншій квартирі в АДРЕСА_4 . Діти ОСОБА_13 і ОСОБА_14 купили квартиру відповідачу, яка їй не сподобалась. А 26.07.2011 відповідач за кошти дочки ОСОБА_15 купує кв. АДРЕСА_6 , позичені гроші відповідач повністю віддала ОСОБА_16 після продажу своєї квартири. З 2011 року позивач постійно мешкає в садибі в Херсонській області, до середини жовтня 2015 року іноді по своїх справах позивач приїзжав в смт. Широке і вона з дозволу дітей дозволяла йому залишатись в квартирі дочки ОСОБА_15 , де мешкала сама, при цьому їх особисті стосунки обмежувались лише спілкуванням, ні сімейних, ні інтимних стосунків вони не підпримували, спільного господарства не вели, з 1995 року бюджети у кожного були окремі. І лише з лютого по листопад 2015 року позивач мешкав з нею в квартирі дочки ОСОБА_15 в АДРЕСА_7 м-н АДРЕСА_5 з причини його тяжкого захворювання на грунті зловживання спиртними напоями та необхідністю здійснення за ним догляду. Проте вона вела власне особисте життя, в неї був інший чоловік, з яким вона хоч і не проживала разом, але постійно спілкувалась та неодноразово відпочивала. Після завершення лікування вона попросила позивача залишити квартиру, де проживала. А коли вона перебувала на відпочинку за кордоном, позивач викрав в квартирі оригінали правовстановлюючих документів на 12 квартир їх дітей, банківську картку, ноутбук, з цього приводу вона зверталась до міліції, а 12.11.2015 примусово виселяла позивача з квартири. За аналогічних обставин 22 липня 2013 року відповідач на своє ім`я за кошти дочки ОСОБА_15 купила автомобіль GEELY EMGRAND ЕС7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , до якого позивач не мав ніякого відношення (т.1 а.с. 242-246). У відзиві відповідач просила викликати свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , заявлені відповідачем свідки викликались в судове засідання (т. 2 а.с. 65-69), однак ні відповідач, ні заявлені нею свідки до суду не з`явились, позивач не наполягав на повторному виклику чи приводу свідків, про виклик яких заявляла відповідач, свідок ОСОБА_17 була допитана судом за клопотанням позивача 06.06.2019 (т. 2 а.с. 41).

У відповіді на відзив позивач зазначає, що з 2001 по 2004 рік, коли він працював в м. Кривому Розі, то вони разом з відповідачем проживали в квартирі в Кривому ОСОБА_23 , дійсно він декілька тижнів проживав в квартирі ОСОБА_24 ОСОБА_25 з тієї причини, що з відповідачем вони посварились і вона його не пускала додому, а проживали вони тоді з відповідачем в АДРЕСА_10 вул АДРЕСА_11 в квартирі, яка належала ОСОБА_6 , зазначення в відзиві, що він з ОСОБА_26 вів спільне господарство, є повною брехнею, ця жінка була його колегою і він вимушений був в неї декілька тижнів пожити, поки вони не примирились з відповідачем. Гроші від продажу спільної квартири в смт. Біла Криниця вони віддали сину ОСОБА_27 , а дочка ОСОБА_10 сказала, що без даху ми не залишимось, вона допоможе нам купити квартиру, в смт. Широке з відповідачем вони переїзжали разом. Син ОСОБА_13 не надавав гроші відповідачу на купівлю квартири, а надавала дочка ОСОБА_28 , у ОСОБА_3 було скрутне матеріальне становище, вони йому допомагали, він був поручителем за його кредитним договором, а відповідач взагалі не мала своїх коштів, вона ніколи не працювала. Відповідач обманювала дочку ОСОБА_29 і ніякі кошти їй не повертала. В Херсонську область він поїхав жити восени 2015 року, коли відповідач його викинула з квартири. З моменту одруження і до осені 2015 року вони з відповідачем жили однією сім`єю. В жовтні 2015 року вони хотіли поїхали з відповідачем відпочивати на море, і відповідач запропонувала, що повезе їх ОСОБА_30 (чоловік, який допомагав з ремонтом квартири). А коли на морі він виходив з їх з відповідачем номеру, то побачив, що відповідач з ОСОБА_31 цілуються, після чого їх сімейне життя перетворилось на війну. Зазначення відповідачем, що він викрадав правовстановлюючі документи є брехнею, в Широківському суді знаходиться справа за позовом ОСОБА_12 до відповідача ОСОБА_2 про витребування документів з незаконного володіння, а не до нього. Автомобіль купували з відповідачем разом, грошима допомагала ОСОБА_10 , відповідач має посвідчення водія, але автомобілем керувати не вміє, він користувався автомобілем, ремонтував, про що свідчить накладна. В суді ОСОБА_10 підтверджувала, що квартиру і автомобіль вона купувала батькам, а не лише відповідачу ОСОБА_2 . Так склалося їх сімейне життя, що він заробляв кошти, а відповідач ними розпоряджалась, тому він не заперечував, щоб і квартиру, і автомобіль відповідач оформлювала на себе, спірне майно вони придбали за спільні кошти, які надані ОСОБА_8 йому та відповідачу (т. 2 а.с.16-20).

Ухвалою судді від 03.12.2015 провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_12 про встановлення факту, поділ майна подружжя, визнання недійсними договорів дарування, відкрито. Ухвалою суду від 28.03.2016 подовжено розгляд справи у відповідності до ч. 2 ст. 157 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.04.2016 подовжено розгляд справи у відповідності до ч. 2 ст. 157 ЦПК України. Ухвалою від 16.09.2016 задоволено заяву судді Ліснецького І.В. про самовідвід. 12.10.2016 на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. 12.10.2016 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про залишення без розгляду окремих вимог, заявлених в цивільному позові. 12.10.2016 направлено ОСОБА_1 заяву про виклик свідків. 12.10.2016 подовжено розгляд справи, у зв`язку із клопотанням учасників процесу. 17.10.2016 представником позивача направлено до суду заяву про забезпечення доказів - допит свідка ОСОБА_17 . Ухвалою суду від 18.10.2016 постановлено задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_32 про забезпечення доказів, допитати ОСОБА_17 в якості свідка до початку розгляду справи. 01.12.2016 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати подовжено розгляд справи та оголошено перерву в судовому засіданні. Ухвалою суду від 01.12.2016 залишено без розгляду частину позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_17 . Ухвалою суду від 01.02.2017 без виходу до нарадчої кімнати подовжено розгляд справи, оголошено перерву в судовому засіданні. Ухвалою суду від 03.04.2017 без виходу до нарадчої кімнати подовжено розгляд справи, оголошено перерву за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 19.10.2018 без виходу до нарадчої кімнати продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучено ОСОБА_33 в якості відповідача, подовжено підготовче засідання. 29.01.2019 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_32 направила до суду уточнену позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. 22.02.2019 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Горовенко С.В. надав до суду відзив на уточнену позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою суду від 25.03.2019 залишено без розгляду частину позовних вимог, виключено зі складу відповідачів - ОСОБА_33 . Ухвалою суду від 25.03.2019 підготовче провадження по справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, встановлено строки: 15 днів з моменту отримання ухвали для подання позивачу відповіді на відзив, визнано явку позивача та відповідача обов`язковою для надання особистих пояснень. 24.04.2019 до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою суду від 24.04.2019 без виходу до нарадчої кімнати оголошено перерву в судовому засіданні для обов`язкової явки відповідача ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 06.06.2019 накладено на ОСОБА_2 , повторно зобов`язано ОСОБА_2 з`явитись в судове засідання. Ухвалою суду від 29.08.2019 без виходу до нарадчої кімнати за клопотанням представника оголошено перерву в судовому засіданні.

Вислухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

16.07.1982 між ОСОБА_1 та ОСОБА_34 було укладено шлюб відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу (т. 1 а.с.14).

Шлюб між сторонами розірвано 12.09.2001, свідоцтво про розірвання шлюбу отримано 23.05.2006 (т. 1 а.с. 15).

В рішенні Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 травня 1995 року зазначено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, була присутня в судовому засіданні, а ОСОБА_1 не був присутній (т.2 а.с. 21).

Позивач з відповідачем мають спільну дочку ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 16), також сторони визнають, що мають спільного сина ОСОБА_36 та дочку відповідача від попереднього шлюбу ОСОБА_5 .

Згідно з копією паспорту позивач ОСОБА_2 з 02.02.2007 по 13.03.2009 була зареєстрована в АДРЕСА_12 ; з 17.03.2009 зареєстрована в АДРЕСА_13 (т.1 а.с. 12-13).

Відповідно до копії паспорту позивач ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_14 , знятий з реєстраційного обліку 27.04.2006, з 11.05.2006 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_4 , 24.04.2019 знятий з реєстраційного обліку, та з 26.04.2019 зареєстрований в АДРЕСА_15 (т.1 а.с. 9-10, т.2 а.с. 47-48).

Власником квартири АДРЕСА_4 з 23.06.2005 є відповідач ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу, цю квартиру 19.09.2007 відповідач ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_17 (т.1 а.с. 22-23, т.2 а.с. 49).

Позивач в позовній заяві та відповідач в відзиві на позов визнають, що до 2005 року вони проживали разом в кв. АДРЕСА_9 , яку продали в 2005 році.

Відповідно до акту від 20 жовтня 2015 року, посвідченого секретарем Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області Лецик А.П., підписаного ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_16 проживала за вказаною адресою однією сім`єю з ОСОБА_1 , зареєстрованим за цією ж адресою, як чоловік і дружина з 12 вересня 2001 року по 29 квітня 2007 року, фактичні шлюбні відносини припинені не були, мали спільне господарство та спільний побут, побудували спільний двоповерховий будинок в АДРЕСА_17 , ОСОБА_37 засвідчує, що цей будинок придбаний ним у сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_39 підтвердила факт придбання квартири (т.1 а.с. 17).

Згідно з актом від 21.10.2015, посвідченого секретарем Широківської селищної ради А.А. Красновою, підписаного ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 за період з 29 квітня 2007 року по теперешній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають однією сім`єю в АДРЕСА_7 Фрунзенський АДРЕСА_5 , мають спільний бюджет і ведуть спільне госоподарство, тобто вони є чоловіком і дружиною (т.1 а.с. 18).

Квартиру АДРЕСА_1 19.09.2007 відповідач ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_17 за договором дарування (т.1 а.с. 27-28).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 08.08.2007 проходили інструктаж абонентів, володільцев, власників житлового будинку, споруди з безпечного користування побутовими приладами за адресою: АДРЕСА_5 (т.1 а.с.29).

В серпні 2008 року відповідач ОСОБА_2 купувала квартиру АДРЕСА_18 згідно з договором купівлі-продажу (т.1 а.с. 30-31)

Відпівідно до трудової книжки позивач ОСОБА_1 з 2001 року по 2008 рік працював на різних підприємствах (т.1 а.с. 19-20).

Згідно з трудовою книжкою відповідач ОСОБА_2 в 2002 році перебувала на обліку як безробітна, працювала з 01.04.2005 по 30.06.2005 в ТОВ "Кривбастара" (т.1 а.с.21).

Свідок ОСОБА_43 суду показав, що ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою, в 2011-2012 роках його сім`я та сім`я ОСОБА_44 (позивач та відповідач) разом їздили відпочивати в Крим, часто їздили в гості, тісно спілкувались, ОСОБА_45 жили в смт. Широке в трикімнатній квартирі, до них приїзжали діти, онуки, разом спілкувались, потім в позивача захворіла мати. Позивач з відповідачем проживали як подружжя, вели спільне господарство, позивач заробляв гроші, а розпоряджалася фінансами відповідач. Відповідач називала позивача чоловіком.

Свідок ОСОБА_46 суду показав, що знає позивача з 2005 року, вони разом працювали, взимку 2005 року їздили з позивачем в смт. Біла Криниця, позивач з відповідачем жили як чоловік і дружина, знає, що позивач заробляв гроші, давав і сину, і дружині - відповідачу.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що позивач і відповідач є її батьками, відповідач - рідна матір, а позивач її виховував все життя як рідний батько, її батьки до 2015 року жили однією сім`єю я чоловік і дружина. Спочатку вона працювала в м. Кривий Ріг, а батьки жили в смт. Біла Криниця, брат ходив до школи, вони з сестрою були на заробітках, батьки їх завжди зустрічали, проводжали, їздили разом відпочивати, разом святкували свята, сватання, весілля дітей. В 2005 році була куплена квартира в смт. Широке, потім батьки туди переїхали, батько працював, надавав гроші матері, мати не працювала. Разом батьки готували їжу на одній кухні, батько привозив продукти. Гроші на купівлю квартири АДРЕСА_6 надавала батькам вона, так як працювала за кордоном, гроші з її рахунку знімала мати, автомобіль теж купували за її кошти. І гроші на автомобіль, і на квартиру вона давала спільно своїм батькам - позивачу та відповідачу, а не комусь окремо, бо хотіла забезпечити батьків на старість. Батьки постійно їздили разом відпочивати в Єгипет, Турцію, Крим.

Свідок ОСОБА_47 показав суду, що він проживає в смт. Широке, в 2015 році до нього звернулась відповідач ОСОБА_48 з проханням провести ремонт в квартирі, казала, що в неї є чоловік - позивач ОСОБА_49 , він їх возив на відпочинок, відповідач вважала позивача своїм чоловіком.

Допитаний за власною заявою як свідок позивач ОСОБА_1 суду показав, що з відповідачем він перебував в шлюбі з 1982 року, коли вона подавала на розлучення, то його не попереджала, в суд його не запрошували, весь час до жовтня 2015 року вони жили як чоловік і дружина, він заробляв гроші і віддавав дружині, забезпечував трьох дітей, відповідач не працювала. Він отримував квартиру в смт. Біла Криниця на сім`ю, вони жили там, він побудував там будинок. Іноді сварились з дружиною, іноді мирились, він працював на багатьох роботах, щоб забезпечити дітей і дружину, в 2004 році жили в м. Кривому Розі, будинок і квартиру в смт. Біла Криниця продали, грошима розпоряджалась відповідач, віддала гроші за будинок і квартиру їх сину, він купив квартиру в Кривому Розі, в 2007 році переїхали жити в смт. Широке, дочка ОСОБА_7 купувала квартири, його зареєстрували в АДРЕСА_19 . Коли хворіли батьки відповідача, то він допомагав, коли захворіла його мати, то він їздив доглядати її. Коли купували квартиру АДРЕСА_6 , то гроші давала дочка ОСОБА_10 , казала, що гроші дає на них двох, вони хотіли потім віддати гроші ОСОБА_50 , але відповідач віддала ці гроші сину, гроші на машину теж давала ОСОБА_7 , і теж на нього і відповідача. Гроші ОСОБА_7 перераховувала із-за кордону на картку відповідача, але казала, що на двох. На автомобілі за кермом їздив і він, і син, але власником автомобіля рахується відповідач. Був період, що він доглядав за матір`ю, працював в м. Кривому Розі, сварились, він знімав квартиру у Віолетти на 2 тижні, але кожні вихідні їздив до відповідача як до дружини, всі зароблені гроші, продукти, все привозив їй. В спірній квартирі разом робили ремонт, їздили відпочивати в Турцію, Єгипет, Крим, постійно брали з собою онука, в 2013 році їздили відпочивати з братом відповідача. Останній раз їздили відпочивати в 2015 році. в жовтні 2015 року він дізнався, що в відповідача є коханець, відповідач викликала поліцію, він зібрав свої речі і виїхав.

Також позивач надав фотографії спільного відпочинку з відповідачем в 2012-2013 роках (т.2 а.с. 36-38).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.07.2011 відповідач ОСОБА_2 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 за 128108 гривень та є власником цієї квартири (т.1 а.с. 32-33, т.2 а.с. 49).

Розпорядженням селищного голови від від 16.02.2016 мкр. Фрунзенський в смт. Широке пейменовано на мкр Східний.

Згідно з договором купівлі-продажу від 22 липня 2013 року відповідач ОСОБА_2 купила автомобіль GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за 99999 грн., та є власником цього автомобілю (т.1 а.с. 34-38, 177), позивач надав квитанцію від 25 липня 2013 року про ремон автомобіля - захист картера, підтвердив, як свідок, що там стоїть його підпис (т.1 а.с. 39).

І позивач, і відповідач визнають, що грошові кошти на придбання спірної квартири та спірного автомобілю були надані ОСОБА_8 , допитана в якості свідка ОСОБА_17 підтвердила, що гроші вона пересилала із-за кордону для купівлі цієї квартири та автомобіля для "обох батьків" - позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , також це підтвердив позивач, допитаний за власною заявою в якості свідка. Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Згідно з частиною другою статті 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 509/5351/15-ц. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що сторони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу після розлучення - з 01 січня 2001 року по 21 жовтня 2015 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут, взаємні права та обов`язки, проживаючи без реєстрації шлюбу однією сім`єю в інших шлюбах не перебували, спільно виховували дітей, а квартира АДРЕСА_3 будинку АДРЕСА_2 на АДРЕСА_20 . Східний АДРЕСА_21 до АДРЕСА_7 та автомобіль GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 придбані за спільні кошти, які надані ОСОБА_8 спільно на них обох, тому, в силу статті 74 СК, це майно належить їм на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу між сторонами у рівних частках у відповідності до вимог статті 70 СК України. Судом враховано, що належних та допустимих доказів на спростування вказаних висновків відповідачем не надано.

Суд виходить з того, що факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується, зокрема, актом від 20 жовтня 2015 року, посвідченим секретарем Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області Лецик А.П., про реєстрацію і проживання позивача з відповідачем в АДРЕСА_16 однією сім`єю як чоловіка і дружини, спільне господарство та спільний побут (т.1 а.с. 17), актом від 21.10.2015, посвідченим секретарем Широківської селищної ради А.А. Красновою, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають однією сім`єю в АДРЕСА_7 Фрунзенський АДРЕСА_5 , мають спільний бюджет і ведуть спільне госоподарство, тобто вони є чоловіком і дружиною (т.1 а.с. 18).

Також судом враховано, що спірна квартрира та автомобіль придбані за кошти, які надані позивачу та відповідачу ОСОБА_51 , як подружжю, тобто в спільну сумісну власність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2001 року по 21 жовтня 2015 року, в інших шлюбах не перебували, протягом цих років вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільно виховували дітей, і в цей період сумісно побудували будинок в смт. Біла Криниця та придбали там же квартиру, які згодом продали, гроші віддали сину, а за грошові кошти, які надала дочка відповідача ОСОБА_17 їм у спільну власність, придбали спірну квартиру АДРЕСА_3 будинку АДРЕСА_2 на мкр. Східний (до перейменування - АДРЕСА_7 та автомобіль.GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тому вказані спірні будинок і автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу між сторонами у рівних частках у відповідності до вимог статті 70 СК України. Також суд приходить до висновку, що факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягає встановленню з 01 січня 2004 року.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір по 487, 20 грн. за вимоги немайнового характеру, та 2864, 55 грн. за вимоги майнового характеру, частина позовних вимог за заявою позивача залишена без розгляду, загальна вартість майна - квартири та автомобіля відповідно договорів купівлі-продажу складає 228108 грн., при поділі майна за позивачем визнається право власності на 1/2 частину майна вартістю 114054 грн., отже сплаті підлягав судовий збір за вимогу майнового характеру 1140, 54 грн., підлягають задоволенню дві вимоги немайнового характеру та вимога майнового характеру про визнання права власності, судовий збір складає 2114, 94 грн. (1140, 54 + 487, 20 +487, 20 ).

Керуючись ст. ст. 10-13, 77-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (уродженця с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_15 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженки: м. Інгулець Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_13 ) про встановлення факту, визнання майна спільною власністю, визнання права власності, задовольнити.

Визнати факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки: м. Інгулець Дніпропетровської області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 21 жовтня 2015 року.

Визнати квартиру АДРЕСА_6 та автомобіль GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 та на 1/2 частину автомобілю.GEELY EMGRAND ЕС 7, 2013 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 94 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку фунціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18.11.2019.

Суддя О.В. Леонідова