Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 Справа №607/24256/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Борова Любов Володимирівна до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у майні, виплату грошової компенсації та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`явили до суду позов до відповідача ОСОБА_3 , у якому просять припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнувши із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 77170 гривень та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що їм та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_1 належить 2/3 частки даної квартири, з яких 1/2 частка належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а 1/6 частка - набута нею в порядку спадкування після померлого чоловіка ОСОБА_4 ; позивачу ОСОБА_2 належить 1/6 частина вказаної квартири, яка набута нею в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_3 належить 1/6 частина спірної квартири, набута ним в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_3 не проживає у даній квартирі та не користується нею, не сплачує кошти на її утримання, проведення ремонтів, оплату комунальних послуг. Покликаючись на те, що частка відповідача у вказаній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, тобто є неподільною, спільне володіння та користування вказаним майном між сторонами є неможливим, позивач ОСОБА_1 вважає можливим припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку у вищевказаній квартирі, стягнувши з неї ( ОСОБА_1 ) на користь відповідача відповідну грошову компенсацію. При цьому вказує, що відповідач не заперечує щодо виплати йому грошової компенсації за вказану частку квартири, однак вони не можуть досягнути домовленості з приводу розміру грошової компенсації, оскільки відповідач просить виплатити йому 5000 доларів США, натомість згідно висновку про ринкову вартість, реальна вартість 1/6 частина зазначеної квартири складає 77170 гривень. За вказаних обставин просили позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, однак їх представник адвокат Борова Л.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Виклик відповідача ОСОБА_3 здійснювався шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання відповідача та публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 10 вересня 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2012 року задоволено позов ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_5 , Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, зокрема вирішено: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй як дружині у майні спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - по 1/6 частині трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , кожній .

Вказаним рішенням суду задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_5 , Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно - 1/6 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 27 серпня 2012 року №35294136 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль), квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - 2/3 частки та ОСОБА_2 - 1/6 частка.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №79145601 від 30 січня 2017 року, 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 .

Спірна квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності, зокрема: позивачу ОСОБА_1 належить 2/3 частки даної квартири, з яких 1/2 частка належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а 1/6 частка - набута нею в порядку спадкування після померлого чоловіка ОСОБА_4 ; позивачу ОСОБА_2 належить 1/6 частина вказаної квартири, яка набута нею в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_3 належить 1/6 частина спірної квартири, набута ним в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_4 .

Як убачається із довідки №1227 виданої 22 жовтня 2019 року ТзОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, довідкою №2097 виданою 26 липня 2018 року ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль 1» стверджується, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 20 вересня 2017 року.

Згідно звіту про оцінку вартості квартири АДРЕСА_3 , станом на 16 серпня 2018 року ринкова вартість квартири складає 463020 гривень, в тому числі ринкова вартість 1/6 частини вказаної квартири, що належить ОСОБА_3 становить 77170 гривень.

У судовому засіданні представником позивачів адвокатом Боровою Л.В. надано квитанцію №0.0..1 від 03 липня 2019 року виданою Відділенням №16 Тернопільської філії АТ КБ «ПриватБанк», з якої убачається, що в якості забезпечення компенсації вартості 1/6 частки спірної квартири, 03 липня 2019 року на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України були внесені грошові кошти в розмірі 77170 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Звертаючись до суду зі вказаним позовом, позивачі визначились із способом захисту їх порушеного права та погодили між собою, що право власності на належну відповідачу 1/6 частку спірної квартири підлягає визнанню за позивачем ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 не пред`являла вимоги про визнання за нею спірної частки у квартирі.

У відповідності до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно пункту 12 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стороною відповідача ОСОБА_3 не надано суду доказів на спростування викладеного.

За вказаних обставин, оскільки відповідач тривалий час не проживає, не бере участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, спільне володіння та користування сторін спірною квартирою є неможливим, з огляду на те, що належна відповідачу ОСОБА_3 1/6 частка у квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, з урахуванням внесення позивачами на депозитний рахунок вартості частки у спірній квартирі належної відповідачу , суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Борова Любов Володимирівна до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у майні, виплату грошової компенсації та визнання права власності - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути в користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 77170 (сімдесят сім тисяч сто сімдесят) гривень, що внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України, згідно квитанції №0.0..1 від 03 липня 2019 року, виданої Відділенням №16 Тернопільської філії АТ КБ «ПриватБанк».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1476,50 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 21 листопада 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка