РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому. На підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся від 18.10.1967 року, її батькові ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житла за адресою АДРЕСА_2 .10.1967 року було складено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчено нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори 24 листопада 1967 року за реєстровим № 3333. На вищевказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, позначений на технічному плані літерою А-1, тамбур - а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'', загальною площею 72,1 кв.м., житловий будинок площею 34,6 кв.м. Зазначений житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить батькові позивача. Позивач з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріального округу, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки нею не надано оригіналів документів на спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 м.кв., житловою площею 34,6 м. кв., з надвірними забудовами: А-1 житловий будинок, тамбур а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'', після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.03.2019 року цивільну справу залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та рішення прийняти на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 24.06.1964 року, виданого Селидівським міським бюро РАГС Донецької області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 12.01.1991 року, виданого відділом РАГС м. Селидове Донецької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 12.01.1991 року, актовий запис № 08, після реєстрації шлюбу Барановській присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12.12.2017 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис № 659.

Згідно рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся від 18.10.1967 року, ОСОБА_2 було надано право на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 , дійсний по 18.10.1970 року.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної дільниці для будівництва індивідуального житлового будинка на праві приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно від 20.10.1967 року, посвідченого нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори 24 листопада 1967 року за реєстровим № 3333, на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся № 290/22 від 18.10.1967 року про відвід земельної ділянки, ОСОБА_2 надано на праві безстрокового використання земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 600 кв.м.

Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15.03.1982 року, на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся № 290/22 від 18.10.1967 року, в присутності забудовника ОСОБА_2 комісією встановлено, що будівництво за адресою по АДРЕСА_1 , почато в жовтні 1967 р. та закінчено в жовтні 1970 р.

Згідно Технічного паспорту, виданого 05.12.2018 року на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що загальна площа будинку становить 72,1 кв.м, житлова площа будинку становить 34,6 кв.м, до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 входить: А - житловий будинок, тамбур - а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N''.

Згідно довідки, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_2 , згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Селидівською держнотконторою від 24.11.1967 року за р. № 3333, та зареєстрованого в Селидівському БТІ 30.03.1992 року за № 2610, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок А-1, тамбур а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'' (загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м.).

Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.06.2011 № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2011 за № 830/19568 тамбур а- 1, ганок а , тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, зменшення житлової площі на 2,92 кв.м. не є є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року).

Згідно відповіді № 784/01-19 від 04.06.2019 року, Першою селидівською державною нотаріальною конторою надана інформація, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 110/2018, за заявою № 241 від 11.06.2018 року від ОСОБА_1 доньки померлого. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру від імені ОСОБА_2 був посвідчений заповіт.

Як вбачається зі спадкової справи № 110/2018, заведеної державним нотаріусом Першої селидівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою № 241 від 11.06.2018 року про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої селидівською державною нотаріальною конторою, звернулась ОСОБА_1 .

Згідно заяви № 241 про прийняття спадщини від 11.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Першої селидівською державною нотаріальною конторою, про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріусу Першої селидівської нотаріальної контори Климовою О.В. від 17.07.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано оригіналів документів на спадкове майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будинками, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1217, 1233, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради (місце знаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 8, ) про визнання права власності на спадок задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН) право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., з усіма надвірними будівлями та спорудами: тамбур а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'', за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.

Суддя І.М. Владимирська