Справа № 627/600/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Вовк Л.В.
з участю секретаря - Казакової О.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою ,
В червні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу .
В позові ОСОБА_1 вказала , що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі ,по договору найму житла ,проживала ОСОБА_2 , яка , згідно умов договору , повинна була сплачувати за житлово- комунальні послуги. Однак, відповідач по справі заборгувала позивачу за сплату житлово-комунальних послуг , про що надала розписку .Просила стягнути з відповідача грошові кошти за борговою розпискою у сумі 2920 грн. , а також інфляційні втрати за період з 01.05.2017 р. по 01.04.2019 р. у розмірі 9957,20 грн., та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 233,60 грн., а також сплачений судовий збір.
У судовому засіданні позивач підтримала позов просить задовольнити .
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать судові повістки.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області від 05.08.2009 р. , ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
01.11.2015 р. між сторонами був укладений договір найму житла , згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 у володіння і користування вільну житлову квартиру АДРЕСА_1 , придатну для проживання в ній за плату в сумі 400 грн. за місяць. Крім того , умовами договору було обумовлено , що ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати за комунальні послуги (газпостачання , водопостачання , електроенергію ) .
Судовим розглядом встановлено , що ОСОБА_2 , проживаючи в квартирі позивача, за комунальні послуги не сплачувала , в зв`язку з чим виникла заборгованість .
Згідно квитанцій наданих в судове засідання ОСОБА_1 за газопостачання 18.03.2016 р. позивачем сплачено 280 грн. , за виконані роботи за підключення до системи газопостачання сплачено 08.07.2016 р. - 340,34 грн., за виконання робіт з ремонту ВБГО - 51 грн., за водопостачання 17.06.2016 р. сплачено 398,40 грн., за перепломбування лічильника- 27 ,50 грн. , за електронергію - 847 грн, за повторне підключення в сумі 103,34 грн. , а також 12 грн. за банківські послуги.
Як пояснила в судовому засіданні позивач , окрім заборгованості за комунальні послуги , відповідач порушила умови п.1.2 договору та не сплатила за проживання в квартирі за 2 місяці кошти в сумі 800 грн.
Частина 1 статті 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неопопдатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
За положеннями зазначених вимог закону договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтвержуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
На підтвердження своїх доводів щодо укладення договору позики позивач ОСОБА_1 надала суду розписку, яка підписана відповідачем ОСОБА_2 .
Згідно з наданою розпискою від 16.07.2016 р. , ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути борг ОСОБА_1 до 31.08.2016 р. , з дня написання вказаної розписки, борг у сумі , який складається за сплачений борг ОСОБА_1 за електроенергію , за водопостачання , газопостачання, за проживання в квартирі у сімі 800 грн. за 2 місяці , а також кошти за підключення електроенергії ,газопостачання , за перебломбування лічильника води, за банківські послуги.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою ВСУ в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15.
Відповідно до положень ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки грошові кошти не були повернуті у визначений ст. 1049 ЦК України строк, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача за борговою розпискою інфляційних втрат за період з 16.07.2016 р. по 04.06.2019 р. у розмірі 1151,84 грн. , та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 247,62 грн., згідно розрахунку виконаним судом.
Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню , оскільки не погоджується з розрахунком наданим позивачем . Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути борг у сумі 2859,58 грн. , а також інфляційні втрати за період з 16.07.2016 р. по 04.06.2019 р. у розмірі 1151,84 грн. та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 247,62 грн.
Під час звернення до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 576 ,30 грн. та 192,10 грн. (під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу ), який підялгає стягненню з відповідача на підставі ст.ст.141 , 164 ЦПК України в сумі 768,40 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.625, 1046,1047 ,1049 ЦК України , ст.ст. 10, 12,13,81,263-265,280-283 , 354 ЦПК України , суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за борговою розпискою у сумі 2859,58 грн. , а також інфляційні втрати з 16.07.2016 р. по 04.06.2019 р. у розмірі 1151,84 грн. , три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 247,62 грн. та сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн. , а всього 5027 ( п`ять тисяч двадцять сім) грн. 44 коп.
В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 14.11.2019 року.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , ІПН : НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_3
Суддя Вовк Л. В.