Ухвала

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 643/1977/17

провадження № 61-20741ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року, на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про додаткове стягнення грошових коштів та процентів за користування грошовими коштами за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року, на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом із касаційною скаргою до Верховного Суду ОСОБА_1 подано заяву, у якій, посилаючись на тяжкий майновий стан ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2068, 26 грн не працює, проживає один, просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі.

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки заявник не надав до суду касаційної інстанції жодних доказів для підтвердження поважності відстрочення сплати судового збору.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У зв`язку з відсутністю доказів заявнику потрібно відмовити у відстроченні сплати судового збору та сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено в сумі 1600 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»).

З урахуванням того, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру (про стягнення грошових коштів та процентів за користування грошовими коштами за договором позики), а позов до суду було пред`явлено у 2017 році, за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 16 000,00 грн (із розрахунку (((409901,41 грн + 865 585,39 грн) х 1%), але не > (1 600 грн х 5)) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA7026007, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду до якого подається скарга.

Відповідно до Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ЦПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Усупереч вимогам наведених Законів у касаційній скарзі вказано, що подається до Верховного Суду України. Отже, зазначений недолік підлягає виправленню шляхом надання уточненої касаційної скарги.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У вступній частині касаційної скарги зазначено, що скарга подається на рішення судів в цивільній справі, на які саме не зазначено, разом із тим просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року, залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Однак заявником не викладено клопотання щодо постанови суду апеляційної інстанції в межах повноважень суду касаційної інстанції передбачених статтею 409 ЦПК України.

Заявнику необхідно узгодити вступну частину касаційної скарги із прохальною, вказавши оскаржувані судові рішення та в прохальній частині вказати вимоги до суду касаційної інстанції щодо постанови суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу оформлену відповідно до статті 392 ЦПК України, а також копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року, на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про додаткове стягнення грошових коштів та процентів за користування грошовими коштами за договором позики залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров