Провадження 2/127/3487/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Диженю Плаза» до Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

20.12.2018 року представник позивача ОСОБА_1 по даній цивільній справі звернулася в суд із заявою про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що 15-17.11.2016 року були проведенні електронні торги з реалізації нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою за стартовою ціною продажу 2396155,00 гривень.

01.12.2016 р. відповідачу ОСОБА_2, який визнаний переможцем торгів, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник I.A. було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, серія та номер: 5375.

01.12.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник I.A. було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 80/125 часток нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

01.12.2017 року було змінено адресу нежитлових приміщень з «АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1».

01.03.2018 року ОСОБА_2 було здійснено виділ з групи нежитлових приміщень, нежитлове приміщення літ. «З» та присвоєно даному об'єкту адресу: АДРЕСА_1.

Дані дії були вчинені ОСОБА_2 в той час, коли TOB «Диженю Плаза» оскаржувало електронні торги з реалізації нежитлових приміщень, які знаходяться у АДРЕСА_1, які становлять 80/125 часток нежитлових приміщень за вказаною адресою.

У березні 2018 року дані електронні торги почала оскаржувати боржник ОСОБА_7 шляхом подання до Вінницького міського суду Вінницької області відповідного позову, за яким було відкрито провадження по справі №127/5347/18.

У даній справі в порядку забезпечення позову ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2018 р. та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2018 р. було накладено арешт на нежитлові приміщення, які були реалізовані на оскаржуваних електронних торгах. На даний час, дані нежитлові приміщення зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та виділене з них одне нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2018 р. та ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2018 р. в частині накладення арешту на нежитлові приміщення були залишені без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2018 р. та постановою Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2018 р. відповідно.

Апеляційний суд Вінницької області мотивуючи прийняте рішення, з огляду на неодноразову перереєстрацію ОСОБА_2 нежитлових приміщень, які він придбав на електронних торгах, які на даний час оскаржуються, зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Виходячи із суті заявленого позову, а саме визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд першої інстанції вірно застосував такий вид забезпечення позову як накладення арешту на нежитлові приміщення, що сприятиме збереженню статуса та належності цього нерухомого майна до закінчення розгляду справи по суті.

З огляду на те, що TOB «Диженю Плаза» не є позивачем у справі №127/5347/18, в якій було накладено арешт на нежитлові приміщення (відповідно є імовірність залишення позову без розгляду в будь-який час) та з огляду на те, що провадження по справі №127/5347/18 було відкрито набагато раніше, ніж провадження у даній справі, заявник вважає, що арешт накладений на майно у справі №127/5347/18 не забезпечить даного позову, оскільки є підстави стверджувати, що він буде скасований раніше ніж розглянута дана справа.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову або взагалі призведе до неможливості його виконання, оскільки відповідач ОСОБА_2 після скасування заходів забезпечення позову по справі №127/5347/18, що може статися в будь-який час, зможе в будь-який момент відчужити майно: нежитлове приміщення літ «З», загальною площею 102,0 кв.м., яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, нежитлове приміщення, загальною площею 5075,8 кв.м. яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. У випадку відчуження майна застосування реституції не зможе відновити порушені права позивача, та потребуватиме додаткових обґрунтованих заходів щодо витребування майна у добросовісного набувача для подальшої реалізації майна з дотриманням закону.

Отже, задля уникнення подальшої перереєстрації предмету іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та можливого його відчуження третім особам є необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення літ «З», загальною площею 102,0 кв.м., яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а також на нежитлове приміщення, загальною площею 5075,8 кв.м. яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п. 1, 4, 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що предметом даного спору є нежитлове приміщення літ «З», загальною площею 102,0 кв.м., яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, нежитлове приміщення, загальною площею 5075,8 кв.м. яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. Переможцем торгів є ОСОБА_2, який зареєстрував своє право власності на зазначені нежитлові приміщення. Оскільки ОСОБА_2 наразі є власником цього майна та може його в будь-який час відчужити, що призведе до ускладнення чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, тому слід вжити заходів для забезпечення позову по даній цивільній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

З урахуванням наведеного, з метою недопущення вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій з відчуження вищевказаного майна, зазначеного в заяві про забезпечення позову, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь позивача, з урахуванням розміру заявлених вимог, які є співмірними з заходом забезпечення позову, про вжиття якого просить представник позивача, суд дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, зазначене в заяві про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 4, 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-153, 157, 260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №127/20153/18 - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення літ. «З», загальною площею 102,0 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на нежитлове приміщення, загальною площею 5075,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування засобу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складено 02.01.2019 року.

Суддя: