Ухвала

12 листопада 2019 року

місто Київ

справа № 751/8117/18

провадження № 61-10403ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2019 року у складі судді Маслюк Н. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Вінгаль В. М., Євстафіїва О. К., оскаржуваних у частині зупинення провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, посвідченого виконуючим обов`язки нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Сіліченко Е. І., реєстровий номер 1-1539 від 15 квітня 1981 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2019 року заяву ОСОБА_4 про відвід головуючому судді Маслюк Н. В. передано до канцелярії суду для визначення її розгляду іншим суддею у порядку статті 33 ЦПК України, визнавши зазначений відвід необґрунтованим. Провадження у справі зупинено на час розгляду заяви про відвід судді.

Суд першої інстанції зробив висновок відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим, а тому на час його розгляду іншим складом суду провадження у справі зупинено відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2019 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовувалось тим, що суд першої інстанції, визнавши заяву ОСОБА_4 про відвід головуючому судді необґрунтованою, зробив правильний висновок про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення заяви про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

06 листопада 2019 року ОСОБА_4 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині зупинення провадження у справі, оскільки судами допущено порушення норм процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зупинено провадження у справі, оскільки на момент розгляду питання про відвід головуючому судді не надано належної оцінки доказам та доводам щодо обґрунтованості такого відводу.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом з тим, за правилом частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, надходження заяви про відвід.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 ЦПК України цього Кодексу, до вирішення питання про відвід.

Таким чином процесуальним законом визначено підстави зупинення провадження у справі, зокрема у разі визнання заявленого відводу головуючому судді необґрунтованим, а тому підстав вважати необґрунтованим таке зупинення, яке ґрунтується на вимогах закону, відсутні.

Суд апеляційної інстанції правомірно відхилив доводи ОСОБА_4 про те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції не надано належної оцінки наведеним доказам у заяві про відвід головуючому судді, що, на думку заявника, призвело до безпідставного зупинення провадження у справі. Такі докази підлягають перевірці суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 по відвід головуючому судді відмовлено.

Наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_4 були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та їм дана належна правова оцінка.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).Оцінюючи підставність доводів поданої касаційної скарги, Верховний Суд зобов`язаний врахувати, що її обґрунтовано аргументами необхідності переоцінки досліджених судом апеляційної інстанцій доказів, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції та за межі його процесуальних повноважень.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

З урахуванням наведеного, Суд визнає підставним висновок, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Верховний Суд додатково роз`яснює заявнику, відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року в частині рішення про зупинення провадження на час розгляду заяви про відвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко