Провадження №2-о/592/266/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Буринська міська об`єднання територіальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявниця звернувся до суду з вищевказаною заявою та мотивує заявлені вимоги тим, що після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась земельна ділянка, що розташована на території Буринської міської об`єднаної територіальної громади, площею 2,67 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 730868 від 20.08.2002 р., що у відповідності до Заповіту від 23.04.2007 р., заповіла Заявниці дану земельну ділянку. Однак як з`ясувалося, після звернення до нотаріуса, що при видачі державного акта на право приватної власності на землю ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вказано як « ОСОБА_3 », в той час як у Свідоцтві про смерть та Сертифікаті про право на земельну частку (пай) вказано ім`я « ОСОБА_4 ». У зв`язку із такою технічною помилкою у державному акті, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Тому Заявниця просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 730868 від 20.08.2002 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 266, належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Внаслідок такої помилки ОСОБА_1 на даний час не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник Заявниці заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, обґрунтовуючи, що у померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 інших спадкоємців не має, які б мали право на обов`язкову частку, земельна ділянка площею 2,67 га., розташована на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка на сьогодні входить до складу Буринської міської об`єднаної територіальної громади, і цю земельну ділянку складено заповіт на користь ОСОБА_5 , та такі неточності у вищевказаному державному акті є перешкодою для оформлення Заявницею, спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Заінтересована особа, Буринська міська об`єднання територіальна громада, повідомлене належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечило явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомило, відзив чи заперечення проти заяви не надало.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно заповіту від 23.04.2007 року, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, Сумської області, та зареєстровано у реєстрі за № 34, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина, на земельну ділянку площею 2,67 га., що розташована на території Степаніввської сільської ради Буринського району Сумської області, земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 730868 від 20.08.2002 р.

Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - немає.

У встановлений законом шестимісячний строк після її смерті, Заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Але під час ознайомлення із змістом Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 730868 від 20.08.2002 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 266, нотаріусом було виявлено, що вказано у ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 « ОСОБА_3 », що є технічною помилкою, хоч вірне ім`я є « ОСОБА_4 ». Незважаючи на те, що у Свідоцтві про смерть померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та Сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано ім`я « ОСОБА_4 ».

Внаслідок такої помилки у Державному акті на право приватної власності на землю серії РЗ № 730868 від 20.08.2002 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 266, що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Заявник на даний час не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом за наявності таких неточностей щодо ім`я, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Вищевказані обставини та встановлення факту, що має юридичне значення підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 неможливо, встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно Заявнику для вирішення питання щодо успадкування, й не пов`язане із спором про право, за таких обставин, дана заява підлягає задоволенню.

Виходячи в викладеного суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 200, 293, 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Буринська міська об`єднання територіальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія РЗ № 730868 від 20.08.2002 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 266, належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.11.2019 р.

Суддя Б.В. Хитров