Справа №637/382/19 13.05.2019
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу №637/382/19 (2/637/140/19) за позовною заявою: органа опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації Харківської області до ОСОБА_1 третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

участь у справі приймали: представник позивача - Чепіль К.О.

відповідач - ОСОБА_1

третя особа - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та фактичні обставини .

Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, діючи в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ОСОБА_1 .

Представник служби у справах дітей Чепіль К.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на території Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області проживала родина ОСОБА_1 та її малолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В 2014 році відповідач ОСОБА_1 залишила дітей на виховання своїй сестрі ОСОБА_2 , 1974 року народження, яка і по теперішній час займається їх вихованням, піклується про їх життя, здоров`я, надає всіляку підтримку і допомогу в їх житті. У зв`язку з чим службою у справах дітей офіційно було попереджено ОСОБА_1 про відповідальність за не належне виконання Законів України, щодо утримання, виховання та навчання неповнолітніх синів. До служби у справах дітей надходила інформація в усній формі, та в письмовому вигляді від Безм`ятежненської сільської ради, Безм`ятежненської НВК ЗОШ та лікувального закладу Шевченківського району Харківської області, відносно ОСОБА_1 , в яких повідомлялося, що ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, які мешкають не з матір`ю, а з її сестрою ОСОБА_2 , та знаходяться на її повному забезпеченні. Також відповідач в 2014 році переїхала в АДРЕСА_2 Шевченківського району Хакрівської області, покинувши своїх синів та проживає з співмешканцем ОСОБА_7 та в 2017 році у них народилася спільна дитина. За ввесь період починаючи 2014 року мати жодного разу не відвідувала своїх дітей, не поцікавилась їх станом, потребами. В зв`язку з зазначеним, питання, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей, розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини, результатом розгляду якого членами комісії прийнято одностайне рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення з неї аліментів на користь неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні відповідач проти позбавлення її батьківських прав не заперечувала пояснила, що дісно з 2014 року залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виховання своїй сестрі ОСОБА_2 , які і по теперішній час знаходяться на її повному утриманні. Вона створила нову сім`ю та проживає в АДРЕСА_2 з співмешканцем від якого народила дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи ставлення співмешканця до її дітей , і не можливість проживати разом вважає, доцільним на теперішній час позбавлення її батьківських прав щодо синів.

Третя особа : ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила надані свідчення представника позивача та відповідача, пояснивши, що ОСОБА_11 її молодша сестра. Так сталось, що з 2014 року вона залишила своїх двох синів з нею та поїхала до свого цивільного чоловіка. Відносини між ним та дітьми не склались , і з того часу вона майже не спілкується з дітьми. В інтересах дітей буде кращім, якщо вона візьме над ними опіку, а сестра буде позбавлена батьківських прав.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, третю особу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва ( серія НОМЕР_1 , виданого 9 березня 2019 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ІНФОРМАЦІЯ_5 2006 року народився ОСОБА_3 .

Свідоцтво (серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2009 року виданого Безм`ятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області) засвідчує факт того ,що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками вказаних осіб зазначено: ОСОБА_12 , (відповідно до витягу з Державного реєстру - відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України), ОСОБА_1 .

Згідно з актом обстеження сім`ї від 22 серпня 2018 року неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешкають разом з тіткою ОСОБА_2 , за адресою : АДРЕСА_1 , самостійних доходів не мають, знаходяться на її утриманні.

З акту обстеження сім`ї за адресою : АДРЕСА_2 від 21 серпня 2018 року, вбачається ,що будинок належить ОСОБА_7 співмешканцю ОСОБА_11 родині є спільна дитина 2017 року народження , старші діти проживають з тіткою ОСОБА_2

Акт обстеження фактичного місця проживання та житлово-побутових умов проживання сім`ї від 15 листопада 2018 року, довідок №279 Безм`ятежненської НВК ЗОШ І-ІІІ ступені від 26 листопада 2018 року, №222 Шевченківської ЦРЛ Харківської обалсті від 21 листопада 2018 року вбачається, що з 2014 року по теперішній час, мати дітей - ОСОБА_1 жодного разу не відвідувала своїх синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ні в школі, ні в закладі охорони здоров`я, а також за місцем їх мешкання.

Батьківські обов`язки та піклування відносно неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виконує лише їх тітка ОСОБА_2 Мати дітей не виявляє до них ніякого материнського (батьківського) інтересу.

Вказані висновки в судовому засіданні підтвердила відповідач по справі.

За висновком № 02-72/3044 органу опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації Харківської області, встановлено, що починаючи з 2014 року і потеперішній час ОСОБА_1 не виявляє щодо синів батьківського піклування і турботи, таким чином ухиляється та неналежне виконує батьківські обов`язки, також сплачувати аліменти на утримання дітей в добровільному порядку не бажає.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку дбати про дитину - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконувати його, але не вчиняє відповідних дій.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною певної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються та неналежно виконують батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, а також таких, що без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, як до дитини, що знаходиться в реабілітаційному центрі, та в інших дитячих закладах.

Відповідач не надала суду будь-яких переконливих пояснень, доказів щодо неможливості чи перешкод які б їй заважали з 2014 року спілкуватися з синами - ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , дбати про них, дізнатися про їх життя, побут, бажання.

Конституція України гарантує дітям усі права, необхідні для їхнього розвитку і життя.

На захист прав дитини, її розвитку прийнята низка міжнародних документів. Серед цих документів особливо важливе значення має Конвенція ООН про права дитини, яку було прийнято і відкрито для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року. Ця Конвенція ратифікована Верховною Радою України і набула чинності для України 27 вересня 1991 р. Міжнародними зобов`язаннями Україна гарантує свободу і гідність своїх дітей, створює умови для їхнього всебічного розвитку.

Згідно із ст. 12 Конвенції про права дитини держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці по гляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Стаття 171 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Правові роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладені в постанові від 30 березня 2007 року з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначають, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом але це на думку суду є стимулом належного виконання батьками своїх обов`язків.

Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним, відповідає інтересам дітей та необхідно для встановлення остаточного соціально-правового статусу та призначення державної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Враховуючи викладене в позовній заяві та надані докази, суд приходить до висновку, що доводи позову щодо необхідності позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими, а будь - які інші заходи впливу на матір дітей з урахуванням її свідомої позиції щодо небажання приймати участь у вихованні та житті синів не можуть досягнути мети такого впливу - зміни ставлення матері до дітей.

Окрім того зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 169 Сімейного Кодексу України має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав, за умови, що діти за той час не будуть усиновлені, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дітей не досягне повноліття.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд дійшов висновку ,що в цієї частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Аліменти на утримання дитини стягують на користь особи опікуна або закладу де буде влаштована дитини. Враховуючи ,що в позовній заяві відсутні будь - які посилання на вказану особу або заклад, суд позбавлений можливості стягнути алмінети на утримання дітей.

В подальшому при передачі дітей до органу опіки та піклування та встановлення над ними опікуна чи влаштування до дитячого закладу, вказані позовні вимоги можуть бути заявлені повторно.

Відповідно до положень ст.133, 141 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, ч.2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги органа опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації Харківської області до ОСОБА_1 третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації - для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 1921.00 грн. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СУДДЯ: