Справа № 450/1709/19 Провадження № 2/450/1182/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"23" серпня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позову вказує на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час в житловому будинку зареєстрований, окрім інших осіб відповідач, який не є членом сім`ї власника, оскільки шлюб між сторонами розірвано. Відповідач, ОСОБА_2 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що належить позивачеві на праві приватної власності, не проживає протягом тривалого часу. Зокрема, про відсутність відповідача за зареєстрованим місцем його проживання понад шість місяців стверджується Актами обстеження житлово-побутових умов від 02.01.2019 року № 2, 04.03.2019 року, 15.05.2019 року № 466.?Зареєстроване місце проживання відповідач покинув з власної ініціативи, у проживанні перешкод із сторони співмешканців йому не чинилося, по теперішній час відповідач не цікавиться житловим будинком у якому він зареєстрований. Відтак, є законні підстави для визнання відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 у якому він уже тривалий час не проживає. Зняття відповідача з реєстрації необхідно позивачеві для зменшення розміру оплати комунальних послуг. Добровільно вирішити питання про право користування житловим приміщенням в позасудовому порядку неможливо у зв`язку із невідомим місцем проживання та перебування відповідача, а тому позивач змушена звертатися з позовом до суду.

Ухвалою від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі.

23.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії Свідоцтва про право власності, серія СТВ НОМЕР_1 від 15.01.2016 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2016 року № 51644447, вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно з копії будинкової книги та актів обстеження житлово-побутових умов від 02.01.2019 року № 2, 04.03.2019 року, 15.05.2019 року № 466, та копії паспорта відповідача, вбачається, що ОСОБА_2 , 1970 року народження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

З актів обстеження житлово-побутових умов від 02.01.2019 року № 2, 04.03.2019 року, 15.05.2019 року № 466 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою реєстрації в будинку АДРЕСА_1 не проживає в будинку з 01.09.2016 року.

Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення. Протягом більше шести місяців відповідач який не є членом сім`ї власника, вказаним житловим приміщенням не користується понад 1 рік. Місце проживання відповідача не відоме, оскільки він покинув місце реєстрації більше не появляється, не проживає у ньому, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обов`язку по утриманню житла в належному технічному стані.

З`ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.

За положеннями частини першої статті 71, статті 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач, який правомірно набув право користування вказаним житловим приміщенням та був у ньому зареєстрований, протягом тривалого часу не проживає у спірному будинку, добровільно забрав особисті речі, не несе витрат, пов`язаних з утриманням житла, виїхав в невідоме місце проживання, будь-яких договорів щодо користування будинком не існує, як і не встановлено прояви відповідачем інтересу до вказаного житла понад шість місяців, а тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останній незручності та додаткові витрати на утримання житла. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, статті 71, статті 72 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280, 282, 284, 288 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.08.2019 року.

СуддяІ. І. Мельничук