Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 2/1522/11374/11

провадження № 61-6617св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

заявник -ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса,

заінтересована особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року у складі судді Ільченко Н. А. та постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника Приморського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) м. Одеси Головного територіального управління юстиції (далі - ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5. від 20 березня 2017 року ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-11347/11, виданого 08 листопада 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 усунути перешкоди Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеси у здійсненні права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв. м адміністративної будівлі НОМЕР_1 знаходиться на проспекті АДРЕСА_2 , шляхом звільнення цих приміщень. Заявник просив визнати оскаржувану постанову неправомірною та скасувати, зобов`язати Приморський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області винести постанову про закриття виконавчого провадження ВП № 45243429 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11347/11, виданого 08 листопада 2013 року.

Скарга мотивована тим, що ухвала Апеляційного суду Одеської області у справі № 522/4029/16-ц, якою скасовані постанови начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Козюка О. М. від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 і ВП № 45304078 про закінчення виконавчого провадження, набрала законної сили 20 жовтня 2016 року. Згідно із супроводим листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 06 березня 2017 року № 692, належним чином завірена копія ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року надійшла до Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 16 березня 2017 року. Відповідно до частини першої і другої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 45243429 мало бути відновлено 17 березня 2017 року. Оскільки постанова про відновлення виконавчого провадження винесена після встановленого законом строку, вона є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5. від 20 березня 2017 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 45243429.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що кореспонденція, яка надійшла до ВДВС поштою або з прийому, підлягає реєстрації та розглядається керівником ВДВС не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до ВДВС, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Після накладення резолюції керівником ВДВС документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення. Заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 і ВП № 45304078, яка була зареєстрована Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 16 березня 2017 року, мала бути передана виконавцю відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюсту від 25 грудня 2008 року № 2274/5, не пізніше наступного дня від дня її надходження до цього органу державної виконавчої служби, тобто 17 березня 2017 року. Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 17 березня 2017 року була п`ятниця, а 20 березня 2017 року був понеділок, тобто перший робочий день після вихідних, і саме 20 березня 2017 року винесено оскаржувану постанову ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження. Таким чином, оскаржувана постанова від 20 березня 2017 року винесена з дотриманням строку, встановленого статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Передбачене у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї із сторін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заява Квартирно-експлуатаційноговідділу м. Одеси про відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 і ВП № 45304078, зареєстрована Приморським ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області 16 березня 2017 року, мала бути передана виконавцю відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюсту від 25 грудня 2008 року № 2274/5, не пізніше наступного дня від дня її надходження до цього органу державної виконавчої служби, тобто 17 березня 2017 року, та згідно із статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова виконавця за цією заявою мала бути прийнята не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Оскільки державний виконавець отримав заяву у п`ятницю 17 березня 2017 року, то постанова державним виконавцем була прийнята вчасно - у понеділок 20 березня 2017 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове про задоволення його скарги по суті.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами залишено поза увагою той факт, що оскаржувана постанова була винесена начальником ВДВС, тому строк на її постановлення спливав 17 березня 2017 року. Суд не врахував пояснення заявника про те, що він 09 листопада 2016 року подавав до Першого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області завірену копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 522/4029/16-ц як додаток до заяви про подачу ним касаційної скарги на дану ухвалу. Отже, виконавче провадження мало бути поновлене не пізніше 10 листопада 2016 року. Крім того, заявник зареєстрований і постійно проживає за іншою адресою, ніж ті приміщення, адреса яких зазначена у рішенні суду, яке перебуває на примусовому виконанні, і не створює перешкод стягувачам у користуванні та розпорядженні такими приміщеннями. Заявник у суді апеляційної інстанції подав 05 вересня 2018 року клопотання про витребування з Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області оригіналу супровідного листа Квартирно-експлуатаційноговідділу м. Одеси від 06 березня 2017 року № 692 з резолюцією начальника ВДВС ОСОБА_5., журналу вхідної кореспонденції і копії його сторінок тощо, викликати та допитати у судовому засіданні як свідка ОСОБА_5 . Дане клопотання задоволено судом, проте не виконано після заміни складу суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

29 жовтня 2014 року та 03 листопада 2014 року начальник Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції (далі - ОМУЮ) Козюк О. М. виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11374/11, виданого 08 листопада 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси у здійсненні права користування та розпорядження двома приміщеннями адміністративної будівлі НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 шляхом звільнення цих приміщень.

11 листопада 2014 року начальник першого Приморського ВДВС ОМУЮ Козюк О . М . прийняв постанови про закінчення вищевказаних виконавчих проваджень ВП № 45243429 і ВП № 45304078.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року визнані неправомірними дії начальника Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Козюка О. М. щодо винесення постанов від 11 листопада 2014 року про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 і ВП № 45304078, та ці постанови скасовані.

16 березня 2017 року до Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області надійшла заява Квартирно-експлуатаційноговідділу м. Одеси про відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 і ВП № 45304078 разом з копією ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року.

20 березня 2017 року начальником Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5. винесено постанови про відновлення виконавчого провадження ВП № 45604078 та ВП № 45243429 з примусового виконання виконавчого листа № 2-11374/11, виданого 08 листопада 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси у здійсненні права користування та розпорядження двома приміщеннями шляхом їх звільнення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Доводи касаційної скарги щодо незаконності постанови Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року з огляду на те, що апеляційний суд не витребував письмові докази та не допитав свідка у справі, є безпідставними.

У клопотанні до апеляційного суду, на яке посилається заявник, зазначається лише про витребування письмових доказів.

Листом від 13 грудня 2018 року № 4176 начальник ВДВС ГТУЮ в Одеській області надав до апеляційного суду засвідчену копію журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції за 2017 рік, відповідно до якого 16 березня 2017 року за № 4800 зареєстрована заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 06 березня 2017 року.

Аналогічна дата і реєстраційний номер зазначені і на відповідній заяві Квартирно-експлуатаційноговідділу м. Одеси від 06 березня 2017 року, копію якого заявник долучив до скарги.

У скарзі на постанову від 20 березня 2017 року начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області і апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що згідно із супроводжувальним листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 06 березня 2017 року належним чином завірена копія ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року надійшла до Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 16 березня 2017 року.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу Україниу редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, (ЦПК України 2004 року) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що відображається в рішенні із зазначенням мотивів їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У статті 214 ЦПК України 2004 року передбачено, що під час ухвалення рішення суд встановлює, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно з частиною другою статті 303 ЦПК України 2004 року апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Дослідження нових доказів судом апеляційної інстанції відповідно до частиною другою статті 303 ЦПК України 2004 року провадиться, зокрема, якщо суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій з дотриманням наведених норм процесуального права встановлена дата отримання Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області листа Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 06 березня 2017 року з належним чином завіреною копією ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року.

Довід касаційної скарги про те, що судами не враховано те, що оскаржувана постанова приймалася начальником ВДВС, а не державним виконавцем, з огляду на що вона мала бути постановлена не пізніше 17 березня 2017 року, а не 20 березня 2017 року, є необґрунтованим.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюсту від 25 грудня 2008 року № 2274/5, що був чинний на час видання оскаржуваної постанови, (далі - Порядок) документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних ВДВС (далі - відділ) приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом відділу. Попереднє опрацювання документів включає перевірку правильності їх адресування, оформлення і цілісності упаковки, її розкриття, перевірку наявності документів та додатків до них, а також розподіл їх за виконавцями. Визначення виконавців здійснюється відповідно до змісту документів і розподілу обов`язків між працівниками відділу.

Реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу з подальшим записом необхідних відомостей про документ у відповідному журналі реєстрації. Кореспонденція, яка надійшла до Відділу поштою або з прийому (крім звернень громадян, які розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян», документів про відкриття виконавчого провадження, листів-відповідей на запити державного виконавця), підлягає реєстрації в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції за встановленою формою (додаток 2) (пункт 2.6 Порядку).

Відповідно до пункту 2.8 Порядку, зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - у день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції. Після накладення резолюції керівником відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, і не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

17 березня 2017 року була п`ятниця, 20 березня 2017 року у понеділок винесено оскаржувану постанову ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскаржувана постанова ВП № 45243429 про відновлення виконавчого провадження від 20 березня 2017 року, винесена з дотриманням строку, встановленого статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачала відмови державного виконавця у відновленні виконавчого провадження у разі пропуску передбаченого у даній статті строку.

Судами попередніх інстанцій правильно застосовані норми про обов`язковість судового рішення, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Передбачене у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає також і виконання судових рішень. Дане право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї із сторін.

Аргументи касаційної скарги щодо того, що заявник не займає приміщення, які він має звільнити за виконавчим листом № 2-11374/11, виданим 08 листопада 2013 року Приморським районним судом м. Одеси, не стосуються законності винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій постановлені без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами першої і апеляційної інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов