Справа № 166/955/19 Головуючий у 1 інстанції: Лях В. І.
Провадження № 22-ц/802/1082/19 Категорія: 48 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Матвійчук Л.В.,

секретар с/з Вергун Т.С.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що вона перебує з відповідачем ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року, за час шлюбу рішенням Ратнівської селищної ради відповідачу ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка площею 0,12 га в АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку, на якій вони разом побудували будинок. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 червня 2019 року право власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності, вони з відповідачем не досягли згоди щодо поділу цього майна, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2019 року в даній справі позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, позивач в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у її відсутності.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності.

За положеннями статті 60 СК України, статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Із матеріалів справи убачається, що позивачка і відповідач зареєстрували шлюб 12 листопада 2005 року, про що було видано свідоцтво про шлюб (а.с.8).

Рішенням Ратнівської селищної ради від 23 грудня 2005 року забудовнику ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 0,12 га в АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку (а.с.9).

Як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію 28 квітня 2007 року (а.с.10).

Отже, судом встановлено, що земельна ділянка під забудову індивідуального житлового будинку була виділена ОСОБА_1 за час шлюбу з позивачкою ОСОБА_3 .

Також в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок на наданій земельній ділянці був побудований за час шлюбу позивачки з відповідачем.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач ОСОБА_1 заперечує, що житловий будинок належить їм з позивачкою на праві спільної сумісної власності, зазначає, що цей будинок побудований ще до реєстрації шлюбу з позивачкою і за кошти його батька.

Кожна сторона, як передбачає частина 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте всупереч зазначеним вимогам закону відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що зазначений житловий будинок був побудований ще до реєстрації шлюбу з позивачкою і за кошти його батька.

Натомість норми закону, а саме стаття 60 СК України, стаття 368 ЦК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України у справі № 6-843 цс 17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц та від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 і визнав за нею право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що робочий проект газопостачання житлового будинку був виготовлений батьком відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 і за його кошти у 2006 році не спростовують висновки суду щодо визнання спірного житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки, як було встановлено судом, житловий будинок був побудований за час шлюбу позивачки з відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді