Справа № 461/6997/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути із ОСОБА_2 16375,93 грн. майнової шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Починаючи з 28.06.2010р. між нею та ОСОБА_2 були укладені декілька років підряд договори найму вказаної квартири для проживання у ній наймача та членів його сім`ї. Останній договір найму було укладено 01.06.2014р., який діяв до 01.06.2015р. 08.06.2015р. у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору найму квартири, позивачем скеровано ОСОБА_2 лист із вимогою звільнити квартиру та повідомлення про те, що договір найму не буде продовженим на новий термін. Однак, відповідач ігнорує вимоги позивача, не звільнив квартиру, вимоги про звільнення ігнорує, комунальними послугами користується, але не оплачує їх, через що виникла заборгованість і зростає надалі. 05.07.2017 р. Галицьким районним судом м. Львова видано судовий наказ за заявою ЛКП «Центральне» про стягнення із позивача, як власника квартири, заборгованість за комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_2 розмірі АДРЕСА_3 , 46 грн. та 800,00 грн. судового збору, за останні три роки, які ОСОБА_2 проживав у квартирі, користувався комунальними послугами, однак їх не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість, на підставі чого було накладено арешт на орендоване майно квартиру позивача. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у частині про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення залишено без розгляду, оскільки позивач до початку розгляду справи по суті подала заяву.

У встановлений строк для подання відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2019 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, до договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /в редакції чинній на час існування спірних відносин/ визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /в редакції чинній на час існування спірних відносин/ споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_4 , що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується Договором купівлі-продажу квартири від 17.06.2010 р. / т.1 а.с. 6, 82-83/

Як вбачається із матеріалів справи, між ОСОБА_7 Х.Г ОСОБА_8 /наймодавець/ та ОСОБА_2 /наймач/ було укладено ряд договорів найму /оренди/ квартири АДРЕСА_1 , а саме від 28.06.2010 р., який діяв до 28.12.2010 р./т.1 а.с.84-86/, від 29.12.2010 р., який діяв до 01.06.2013 р./т.1 а.с. 88/, від 01.06.2013 р., який діяв до 01.06.2014 р./т.1 а.с.89-92/, від 01.06.2014 р., який діяв до 01.06.2015 р./т.1 а.с.93-94/

Згідно вказаних договорів найму /оренди/ квартири АДРЕСА_1 наймач ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок за власний рахунок сплачувати комунальні та інші експлуатаційні платежі згідно з рахунками відповідних установ, у встановлені чинним законодавством строки, а саме: теплопостачання, водопостачання, електроенергія, телефонний зв`язок. Також даними договорами передбачено, що дія договорів припиняється на вимогу наймодавця, зокрема, у випадку несплати орендованої плати та/або платежів за комунальні послуги та інші послуги наймачем більш ніж протягом місяця.

08 червня 2015 року ОСОБА_1 скерувала Гончаруку С.І. лист, у якому повідомила про необхідність передати власнику /наймодавцеві/ орендоване майно у зв`язку із закінченням 01.06.2015 р. договору найму /оренди/ квартири АДРЕСА_1 та несплатою наймачем платежів за комунальні та інші послуги протягом тривалого часу, а також про те, що договір не буде продовженим /пролонгованим/ на новий термін. Даний лист відповідач ОСОБА_2 отримав 11.06.2015 р./т. 1 а.с.95/.

Сторони не подали суду доказів, що вказаний договір найму /оренди/ квартири АДРЕСА_1 було пролонговано чи укладено на новий термін.

Однак, відповідач ОСОБА_2 та члени його сім`ї продовжували проживати у квартирі АДРЕСА_1 та користуватись наданими житлово-комунальними послугами, доказів на спростування чого ОСОБА_2 суду не подав, а також вказане стверджується заявою ОСОБА_3 , дружиною відповідача, у якій вона повідомила про добровільне виселення із квартири 01.09.2019 р./т.2 а.с.13/, що підтверджено позивачем у заяві про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Постановою ВП №56333502 від 21.08.2018 р. відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави заборгованість у розмірі 10998,46 грн. за надані ЛКП «Центральне» послуги у квартирі АДРЕСА_1 /т.1 а.с.100-101/.

Як вбачається із листа ЛКП «Центральне» від 20.08.2018 р. № 440/1 ОСОБА_1 . згідно судового наказу виданого Галицьким районним судом м. Львова №461/4566/17 від 05.07.2017р. ОСОБА_1 сплатила заборгованість по квартирній платі у розмірі 10198, 48 грн. та судовий збір 800,00 грн., що стверджується також квитанціями /т.1 а.с.97, 98, 99/.

Згідно долученої до матеріалів справи копії відомостей про виконавче провадження №56333502, під час виконання судового наказу від 11.10.2017 р. №461/4566/17, прийнято постанову про арешт майна боржника /т.1 а.с.19/.

Як вбачається із листа ЛКП «Центральне» від 03.09.2019 р. № 376 ОСОБА_1 сплатила заборгованість по квартирній платі за адресою: АДРЕСА_2 за період з вересня 2018 р. по липень 2019 р. у розмірі 4560,00 грн. грн., що стверджується також квитанцією /т. 2 а.с. 20, 22/.

Згідно повідомлення про оплату за спожитий газ, станом на 01.08.2019 р. заборгованість за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_1 становить 807,47 грн. /т.2 а.с.17/.

Відповідно до квитанції № ПН10511 від 27.08.2019 р. ОСОБА_1 сплатила 807 грн. 47 коп. за спожитий газ та 10 грн. комісії банку /т.2 а.с.19/.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору оренди /найму/ відповідачем належним чином не виконані, внаслідок чого у квартирі АДРЕСА_1 виникла заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг, яку погасила позивач.

У зв`язку із наведеним, діями відповідача позивачу спричинено матеріальну шкоду.

Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Будь-яких доказів на спростування поданого позивачем позову, відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору оренди.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 заарештований 14.02.2019 р. та з цього часу перебуває у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19»/т.1 а.с. 208/.

Відтак, відповідач ОСОБА_2 починаючи із 14.02.2019р. не користувався приміщенням квартири АДРЕСА_1 та не отримував житлово-комунальних послуг, а тому із відповідача слід стягувати сплачену позивачем заборгованість за житлово-комунальні послуги за час фактичного проживання відповідача у вказаній квартирі, тобто по середину лютого 2019 року. Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 , в уточненому позові, позовних вимог про стягнення коштів із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є членами сім`ї відповідача, не заявляла.

При розрахунку розміру коштів, які підлягають стягненню, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, за період з вересня 2018 р. по липень 2019 р. заборгованість по квартирній платі за адресою АДРЕСА_2 становила 4560,00 грн.

Відтак, заборгованість за період з вересня 2018 р. по лютий 2019 року становить 2487.27 грн. /4560 гривень?11 місяців = 414,55 гривень; 414,55 гривень* 6 місяців/

Також, не підлягають стягненню сплачені кошти за спожитий газ станом на 01.08.2019 р. у розмірі 807,47 грн. та 10 грн. комісії банку.

Враховуючи наведене, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставин справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають частковому задоволенню, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором найму /оренди/, яка виникла внаслідок несплати відповідачем комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1 , на загальну суму 13 485, 73 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1160,80 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 141, 259, 264 265, 268, 274-275, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 526, 626, 628, 629, 759, 810, 815 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 / на користь ОСОБА_1 / ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 заборгованість за договорами найму /оренди/ квартири АДРЕСА_1 у розмірі 13 485 /тринадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять/ гривень 73 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 / на користь ОСОБА_1 / ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 понесені судові витрати у розмірі 1160 /одна тисяча сто шістдесят/ гривень 80 копійок.

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 19 листопада 2019 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.