Справа №203/2208/19
Провадження №2/0203/932/2019
15.11.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
1. 18 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2011 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти, зобов`язавшись пов ернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 28 371,51 грн. (а.с.а.с. 3 - 7).
2. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 77).
3. Відповідачка до суду також не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
4. 15 листопада 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
6. Судом встановлено, що 17.03.2011 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (36,0% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.а.с. 12 - 14).
7. Відповідачка неналежно виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у неї перед позивачем станом на 30.04.2019 утворилася заборгованість у сумі 23 018,61 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 8 - 11), а саме:
-основна заборгованість - 423,50 грн.;
-проценти - 22 595,11 грн.
8. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.
9. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
10. За кредитним договором позивач передав відповідачці певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.
11. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
12. Ураховуючи той факт, що відповідачка дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні приведеної норми.
13. Суд вважає безпідставним позов у частині стягнення з відповідачки пені та комісії в сумі 3 525,69 грн. та штрафу загальною сумою 1 827,22 грн. з таких підстав.
14. Статтею 1055 ЦК визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
15. За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК, яка регулює правила додержання письмової форми правочинів, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
16. Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників.
17. Аналіз документів, які, на думку позивача, є кредитним договором, свідчить про те, що такі підписи містяться лише в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.03.2011 та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 17.03.2011.
18. Між тим, за змістом позовної заяви, положення про штрафи сторони узгодили у підпункті 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, доданих до позову.
19. Така позиція є безпідставною, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідачка при укладенні кредитного договору ознайомилася з цим документом.
20. У справі, що розглядається, позивачем за допомогою жодного доказу не підтверджено, що відповідачка, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.03.2011 та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 17.03.2011, розуміла саме ті Умови та правила надання банківських послуг, що додано позивачем до позову. При цьому такі Умови відповідачкою теж не підписано.
21. З огляду на викладене факт ознайомлення відповідачки з Умовами та правилами надання банківських послуг не можна визнати доведеним, а самі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки штрафів.
22. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 №43098344 (справа №6-16цс15), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.
23. Крім того, таку ж позицію зайняв і Верховний Суд, який у постанові від 21.02.2018, ухваленій у цивільній справі №203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові від 05.03.2018, ухваленій у цивільній справі №192/156/17 (провадження №61-2109св18), дійшов аналогічного висновку з тих самих правовідносин.
24. При цьому суд не бере до уваги зміст довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка містить аналогічні положення про неустойку, оскільки позивач, обґрунтовуючи вимоги про стягнення штрафів, посилався не на вказану довідку, а на Умови та правила надання банківських послуг (принцип диспозитивності, визначений частиною 1 статті 13 ЦПК).
25. Що стосується стягнення з відповідачки пені та комісії в сумі 3 525,69 грн., то суд при цьому виходить з такого.
26. За змістом позовної заяви вказана сума визначена позивачем як заборгованість за пенею та комісією. При цьому яка частина цієї суми є пенею, а яка - комісією, позивачем у позовній заяві не вказано.
27. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позову, вказана сума у цілому є заборгованістю за комісією.
28. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
29. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
30. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
31. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
32. За змістом частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
33. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
34. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог про стягнення коштів в сумі 3 525,69 грн., оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами механізм утворення такої заборгованості.
35. Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
36. За правилами, встановленими статтею 526 ЦК, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.
37. Статтею 611 ЦК визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
38. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача лише суму основного боргу та процентів.
39. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 1 921,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2).
40. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 березня 2011 року у сумі 23 018,61 грн. (основна заборгованість - 423,50 грн.; проценти - 22 595,11 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 1 921,00 грн., разом - 24 939,61 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О. Католікян