ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року

м. Харків

Справа №638/11176/18

Провадження № 22-ц/818/4726/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2019 року у складі судді Шишкіна О.В.,

у цивільній справі №638/11176/18 за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення,-

встановив:

03.08.2018 року КП «Харківводоканал», звернувся до суду позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017 у розмірі 3055,63 грн., заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2010 по 30.09.2017 у розмірі 1654,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 687,00 грн. та 3 відсотки річних від простроченої суми у розмірі 135,99 грн.

В обґрунтування заявлених вимог КП «Харківводоканал» зазначало, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та є споживачем послуг позивача. Облік нарахувань здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Нарахування за надані комунальні послуги здійснюється позивачем на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до Закону «Про житлово-комунальні послуги» та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення».

Відповідачем неналежним чином виконувався обов`язок по оплаті вартості комунальних послуг, у зв`язку із чим за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 4710 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по наданим послугам з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017 у розмірі 3055,63 грн., заборгованість по наданим послугам з централізованого водовідведення за період з 01.02.2010 по 30.09.2017 у розмірі 1654,99 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2019 року позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено частково.

Суд вирішив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2015 по 30.09.2017 року, три відсотки річних та інфляційні втрати на загальну суму 4203 гривні 88 копійок.

Позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, три відсотки річних та інфляційні втрати за період з 01.03.2011 по 31.07.2015 на загальну суму 1 329 суд вирішив залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що у відповідності до ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказу того, що він є наймачем або орендарем житла у державному чи громадському фонді квартири АДРЕСА_2 , яка взагалі належить на праві спільної сумісної власності іншим особам, позивачем суду не надано було.

Посилається на те, що згідно матеріалів справи, які ним не оспорюються, власниками квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 (29/100 частки) та ОСОБА_3 (71/100 частини).

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що особистий рахунок № НОМЕР_1 , на який посилається позивач у позові, є відкритим на ім`я власника ОСОБА_3 , а не на відповідача ОСОБА_1 .

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що між КП «Харківводоканал» та відповідачем не укладено договір про надання комунальних послуг.

Крім того, з наданого відповідачем, у відповідності до ст.ст. 81 ч. 1, 82 ч. 5 ЦПК України, в якості доказу рішення Апеляційного суду Харківської області від 13.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 хоч і є зареєстрованим у спірній квартирі, але в цій квартирі не мешкає. Однак, суд першої інстанції дану обставину залишив поза увагою та не надав належної оцінки відсутності у позивача доказів проживання відповідача у спірній квартирі та споживання ним наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.

Тому, скаржник вважає, що відсутні будь-які докази того, що позивач надавав відповідачу якісь послуги, а той від отримання цих послуг у встановленому законом порядку не відмовився, але ж відмовлятись від надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення має право тільки власник приміщення, а він не є власником.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з нього вартості спожитих послуг є передчасним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

КП «Харківводоканал»подало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що скаржник не надавав доказів, що підтверджують ненадання йому послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також доказів того, що він не є споживачем послуг та не довів відсутності зобов`язань по сплаті за надані послуги. З заявами про відмову від користування послугами до КП «Харківводоканал» також не звертався. Таким чином, підприємство надавало споживачу послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, а споживач, в свою чергу, отримував надані йому послуги.

У відповідача існує зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які підтверджуються доказами по справі. Одним з таких доказів є реєстрація за місцем проживання. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою з 06.10.2010 по 10.09.2018, що підтверджується Довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні осіб від 30.09.2019.

Крім того, з апеляційної скарги вбачається лише ОСОБА_1 трактування норм ЦПК України, однак доказів, які б підтверджували той факт, що не отримував послуги ним не надано.

Відповідач також не заперечує факт проживання за адресою надання послуг. При цьому, Комунальне підприємство «Харківводоканал» є єдиним підприємством в місті Харків, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тобто підприємство є суб`єктом природної монополії.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, про стягнення з відповідача заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в період з 01.08.2015 по 30.09.2017 в межах строків позовної, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , йому надавались послуги з водопостачання та водовідведення, однак останній не здійснював їх оплату.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини з приводу надання і оплати послуг з водопостачання і водовідведення фізичним особам регулюються ЖК України, Законами України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630 (зі змінами на день розгляду справи)

Плата за житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (станом на час виникнення спірних правовідносин), нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 р. N 1497 (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин), п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин) споживачі питної води, зобов`язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 22 зазначеного Закону споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем.

Пунктом 21 вищевказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Сутність солідарного обов`язку полягає в тому, що кожен з боржників повинен виконати зобов`язання у повному обсязі, а кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).

Скориставшись цим правом позивач звернувся до суду з позовною заявою, за змістом якої просив стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , який, згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова був зареєстрований у квартирі в період з 06.10.2010 по 10.09.2018, а, відповідно, і користувався послугами, які постачаються позивачем.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б давали підставу для висновку, що ОСОБА_1 , попри реєстрацію його постійного проживання в квартирі АДРЕСА_3 в дійсності проживав за іншою адресою і за таким фактичним місцем проживання оплачував за спожиті ним послуги водопостачання та водовідведення.

Натяки ОСОБА_1 на те, що власником житлового приміщення, в якому він лише зареєстрований, є інша особа ОСОБА_3 , не свідчить про наявність підстав для задоволення його апеляційної скарги, оскільки ним не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б свідчили, що ОСОБА_3 споживав за вказаний позивачем період послуги з водопостачання та водовідведення, які здійснювались у централізованому порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що КП «Харківводоканал» є постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Квартира АДРЕСА_2 під`єднано до мереж КП «Харківводоканал», відомості про відключення квартири АДРЕСА_3 від мереж централізованого водопостачання та водовідведення відсутні.

Споживачем зазначені послуги не сплачувалась вартість спожитих послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по наданим послугам з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017.

Відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 21 вищевказаного закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, в тому числі і фактичних споживачів, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином є безпідставними доводи ОСОБА_1 , що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що з ним не було укладено договору, оскільки відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така же правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц.

Крім того, відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (надалі Правила).

Відповідно до підпункту 1 пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

ОСОБА_1 не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б свідчили що ОСОБА_1 чи вказаний ним власник квартири ОСОБА_3 звертались у вказаному порядку до КП «Харківводоканал» з такими заявами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодних доказів на підтвердження вчинення дії, які відповідно до п. 29 Правил є підставою для зменшення розміру плати або для несплати вартості комунальних послуг, відповідачем на надано.

Розрахунок суми заборгованості відповідачем не спростований.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. Судом першої інстанції у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача ОСОБА_1 на рішення АСХО від 13.04.2017 року у цивільній справі № 638/17715/14-ц, оскільки у вказаній ним справі інші обставини. Крім того, КП «Харківводоканал» не був учасником цієї справи і не міг скористатись передбаченим ст. 324 ЦПК України (в попередній редакції цього кодексу) правом касаційного оскарження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, апеляційний суд вважає, що згідно до ст. 374 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, апеляційна скарга залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.09.2019 року було зупинено дію рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2019 року, яке за результатами розгляду апеляційної скарги підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст. 375, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2019 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина