ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8478/19 Справа № 202/3973/17 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "УКРФІНАНСГРУП" на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "УКРФІНАНСГРУП" до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Вказували, що між ПАТ «ВТБ БАНК» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №70/11 від 12 серпня 2011 року, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 95.544 грн. строком повернення до 12 серпня 2016 року з відсотковою ставкою (плата) за користування кредитом у розмірі 20% річних.

Зазначали, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором, між банком та позичальником укладено договір застави № 70/11-А, посвідчений 12 серпня 2011 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Монич М.Ю. за реєстровим номером № 1427.

Вказували також на те, за договором застави предметом застави є автомобіль марки - CHERY, модель -М11, тип - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 2011 року випуску, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 , та належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Дніпровським відділом РЕР УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області 10 серпня 2013 року.

В ході проведення досудових заходів вони встановили, що позичальник всупереч нормам чинного законодавства, непогоджуючи дії з банком, здійснив продаж предмета застави третій особі та на сьогоднішній день предмет застави зареєстрований в Центр ДАІ 1202, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Зазначали також те, що загальна сума, що підлягає до сплати позичальником ОСОБА_2 по кредитному договору №70/11 від 12 серпня 2011 року, станом на 24 травня 2017 року становить 63.115 грн. та складається: 20.400 грн.98 коп. сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 4.614 грн.76 коп. сума заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 38.099 грн.26 коп. пеня по кредиту та процентам згідно з п.7.1. кредитного договору.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд звернути стягнення на користь ПАТ «ВТБ БАНК» на предмет застави: автомобіль марки - CHERY, модель -М11, тип - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 2011 року випуску, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 14 вересня 2015 року (Центр ДАІ 1202 ) та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 106.160 грн. для задоволення кредитних вимог позивача у розмірі 63.115 грн. за кредитним договором №70/11 від 12 серпня 2011 року; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року залучено до участі у справі як позивача ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» замість ПАТ «ВТБ - Банк». Після заміни позивача позовні вимоги позивачем не уточнювалися.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова Компанія"УКРФІНАНС ГРУП", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сума заборгованості, яка вказана в виконавчому написі нотаріуса від 02 листопада 2016 року у розмірі 33.301 грн.44 коп. сформована на дату 02 листопада 2016 року; до нового кредитора перейшло право вимоги погашення заборгованості, що сформувалась на момент звернення з позовом до суду; позивач обрав судовий спосіб звернення стягнення, а не позасудовий; предмет застави зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень 15 серпня 2011 року, відповідач не може вважатись добросовісним набувачем, застава зберегла свою силу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2011 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №70/11, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 95.544 грн. на купівлю автомобіля, строком повернення до 12 серпня 2016 року з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 20% річних. За умови погашення заборгованості відповідно до графіку щомісячних платежів із сплатою річної процентної ставки.

12 серпня 2011 року для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором №70/11 від 12 серпня 2011 року, між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 укладено договір застави №70/11-А, відповідно до якого предметом договору є транспортний засіб марки - CHERY, тип - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Як вказав у позовній заяві позивач, умови кредитного договору №70/11 від 12 серпня 2011 року ОСОБА_2 не виконував належним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 24 травня 2017 року становить 63.115 грн. та складається: 20.400 грн.98 коп. сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 4.614 грн.76 коп. сума заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 38.099 грн.26 коп. пеня по кредиту та процентам згідно з п.7.1. кредитного договору.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 220118нв від 22 січня 2018 року, ПАТ «ВТБ БАНК» передало (відступило) свої права вимоги до боржників ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», а останнє набуло права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплатило Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Зокрема були відступлені права вимоги за кредитним договором №70/11від 12 серпня 2011 року та договором застави №70/11-А від 12 серпня 2011 року, укладеними з ОСОБА_2 (т.1 а.с.158-163).

Відповідно до додатку №1 до відступлення прав вимоги №220118нв від 22 січня 2018 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 в валюті кредиту складає 22.537 грн.44 коп. (т.1 а.с.164).

Власником автомобіля марки - CHERY, тип - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , реєстрація автомобіля за ОСОБА_1 проведена 14 вересня 2015 року.

Відповідно до матеріалів, які стали підставою для зняття з обліку транспортного засобу CHERY EASTAR, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , наданих Територіальним сервісним центром № 1246, Є заява ОСОБА_3 про зняття з обліку для реалізації, вказаний автомобіль в розшуку не значиться (т.1 а.с.122-125).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не зареєстровано; сума заборгованості є спірною, при подачі позову 14 червня 2017 року позивачем зазначено загальну суму заборгованості за кредитним договором 70/11 від 12 серпня 2011 року - 63.115 грн., відповідно виконавчого напису нотаріуса від 02 листопада 2016 року заборгованість становить - 33.301 грн.44 коп., а відповідно до додатку 1 до відступлення прав вимог №220118нв від 22 січня 2018 року - 22.537 грн. 44 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (частина друга статті 572 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Наведені правові норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Укладеним між банком і ОСОБА_2 договором застави (т.1 а.с.23-24), а саме, п.10, передбачено, що звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч., але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, необхідно зробити висновок про те, що звернення стягнення на користь позивача на спірний автомобіль шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставлене майно, який за умовами укладеного між сторонами договору здійснюється без звернення до суду, наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що позивач обрав судовий спосіб звернення стягнення.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки сума заборгованості за кредитним договором №70/11 від 12 серпня 2011 року, в рахунок якої позивач просив звернути стягнення, 63.115 грн. станом на 24 травня 2017 року значно перевищує суму заборгованості, яка відступлена 22 січня 2018 року ПАТ "ВТБ БАНК" на користь ТОВ "Фінансова компанія "УКРФІНАНС ГРУП" та згідно додатку №1 до відступлення прав вимог складає 22.537 грн. 44 коп.

Суд першої інстанції також вірно звернув увагу на те, що 01 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. вчинено виконавчий напис, яким задоволено вимоги ПАТ "ВТБ Банк" в рахунок заборгованості в розмірі 33.301 грн.44 коп. та вже звернуто стягнення на транспортний засіб: марки - CHERY, модель М11, тип - ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 2011 року рік випуску, кузов НОМЕР_2 , матеріали справи не містять доказів, що вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "УКРФІНАНСГРУП" залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.