Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 755/29720/14-ц

провадження № 61-34410св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, управління Державної міграційної служби України в Житомирській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС у м. Києві, УДМС у Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у складі судді Чех Н. А., заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України.

У листопаді 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві звернулося із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 23 січня 2015 року. Після прийняття цього рішення та набрання ним чинності, ГУ ДМС України в місті Києві стали відомі обставини, які є істотними для справи, але не були і не могли бути відомі під час розгляду справи.

21 жовтня 2016 року ГУ ДМС України в місті Києві отримало від Департаменту захисту національної безпеки державності СБ України інформацію щодо фальсифікації судових доказів з метою отримання підстав для легалізації в Україні громадянами Вірменії, у тому числі громадянином Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свого перебування.

Відповідно до запиту управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом департаменту захисту національної безпеки державності СБ України від 24 травня 2016 року № 5/2/1-8662 від відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (власник зазначеного будинку) отримано відповідь від 25 травня 2016 року № 107, що вказані особи (у т. ч. заявник - ОСОБА_1 ) у період з 1989 по 2004 рік не були зареєстровані (прописані) за вказаною адресою.

Крім того у матеріалах судових справ зазначено, що доказом факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року є факт навчання на той час у загальноосвітній школі №141 міста Києва. Разом з цим відповідно до запиту управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом департаменту захисту національної державності СБ України від 19 травня 2016 року № 5/2/1-8396 від КНЗ «Навчально-виховного комплексу № 141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва (зараз - загальноосвітня школа № 141 міста Києва) отримано відповідь № 324 від 20 травня 2016 року, що вказані особи у зазначеному навчальному закладі навчалися тільки з вересня 1995 року.

Таким чином матеріали зазначених перевірок СБ України спростовують факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, оскільки на їх підставі можна зробити висновок про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначені обставини ГУ ДМС України в місті Києві не були і не могли бути відомі, оскільки лист СБ України надійшов до управління лише 21 жовтня 2016 року.

ГУ ДМС України в м. Києві просило скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року у складі судді Катющенко В. П. заяву ГУ ДМС України в місті Києві про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення) задоволено. Скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у справі 755/29720/14-ц. У задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС у м. Києві, управління ДМС у Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що лист СБ України та надані інші докази, на які послався заявник є нововиявленими обставинами, які існувала на час розгляду справи і не були відомі заінтересованій особі на момент розгляду справи і такі обставини є істотними для розгляду справи.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року скасовано. Заяву ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що лист СБ України не може бути визнаний нововиявленою обставиною, оскільки вказані в ньому обставини могли бути встановлені під час розгляду справи за ініціативи заінтересованих осіб. Заінтересована особа - управління ДМС України в Житомирській області знало про розгляд справи, проте нею не заявлялися жодні клопотання про витребування та встановлення відповідної інформації. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року також не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2017 року ГУ ДМС України в місті Києві подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення), оскільки матеріали перевірок СБ України спростовують факт проживання ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

При скасуванні рішення суду першої інстанції та постановленні ухвали про залишення заяви ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами без задоволення, апеляційний суд зробив висновок, що лист СБ України не може бути визнаний нововиявленою обставиною, оскільки вказані в ньому обставини могли бути встановлені під час розгляду справи за ініціативи заінтересованих осіб. Заінтересована особа - управління ДМС України в Житомирській області знало про розгляд справи, проте нею не заявлялися жодні клопотання про витребування та встановлення відповідної інформації. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року також не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно частин другої, третьої статті 365 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Тлумачення частин другої, третьої статті 365 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) свідчить, що апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 307 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Тому повноважень скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Аналогічний по суті висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011 (провадження № 61-35193св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 761/22804/15-ц (провадження № 61-2584св18)

Оскільки, при скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові в задоволенні заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного процесуального питання та вийшов за межі своїх повноважень, а тому оскаржену ухвалу необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року скасувати.

Передати справу № 755/29720/14-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук