Справа № 741/411/18
8/729/1/19 р.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 р.

Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву представника позивача по договору надання правової допомоги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв"язку з нововиявленими обставинами ,-

в с т а н о в и в :

До Бобровицького районного суду звернулася представник позивача по договору надання правової допомоги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв"язку з нововиявленими обставинами

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття ОСОБА_1 відмовлено. Вважає, що вказане рішення підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами .Нововиявленою обставиною вважає той факт, що ОСОБА_3 здійснила прийняття спадщин після смерті батька не за заповітом, а за законом. Зазначені обставини стали відомі позивачу в засіданні Носівського районного суду Чернігівської області 19 червня 2019 року. Вважає, що факт наявності заповіту на користь ОСОБА_3 , копію якого вона додала до суду разом з відзивом на позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини міг суттєво вплинути на рішення Носівського районного суду. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на день розгляду справи не було відомо про ті обставини, що ОСОБА_3 відмовилася від вступу у спадщину за заповітом , а вступила у спадщину за законом , вказане рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки доводи значені заявником, не є в розумінні положень ст. 423 ЦПК України нововиявленими обставинами і не можуть бути підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачці треба було навести такі обставини , які не були відомі в період розгляду справи наявність тривалого відрядження, перебування в комі, а не спосіб вступу у спадщину. Зазначені позивачем причини пропуску строку ні Носівський районний суд в рішенні від 13.11.2018 , ні Чернігівський апеляційний суд в своїй постанові від 13 березня 2019 року поважними не визнали, поскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 жовтня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» поважними є причини, пов`язані з об`єктивними , непереборними труднощами для спадкоємця для вчинення таких дій.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 Постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Обґрунтовуючи підстави для перегляду рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 за нововиявленими обставинами, заявник посилається на положення п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Зі змісту заяви про перегляд рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами вбачається, що встановлені судом у справі обставини стосуються способу вступу у спадщину і не є доказом поважності причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини в розумінні ст.1272 ч. 3 ЦК України і тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, про що імперативно вказано в пункті 2 частини 4 ст. 423 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Носівського районного суду від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, не є ново виявленими у розумінні положень цивільного процесуального законодавства, а тому вплинути на висновки суду при постановленні рішення не могли.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами, тому, згідно п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишає дане рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 423, 429, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача по договору надання правової допомоги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв"язку з нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2018 року по справі № 741/411/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.І.Бойко