№ 336/442/16-ц
Пр. № 2-п/336/36/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2016 року задоволений позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за договором кредитування від 27.08.2007 року в сумі 26331 грн. 55 коп., судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення ухвалено при заочному розгляді справи.

13 серпня 2019 року відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона з поважних причин не мала можливості бути присутньою у судових засіданнях в справі, оскільки не отримувала жодної повістки суду.

Крім того, судом не враховано низку обставин, що мають істотне значення для справи, таких як:

- невитребування та недослідження судом оригіналів документів, копії яких надані суду позивачем в обгрунтування позову;

- звернення до суду до спливу строку дії карткового рахунку свідчить про зміну строку виконання зобов`язання за договором, які вирішені рішенням суду від 05.10.2011 року, тому у фінансової установи не було права нараховувати проценти за користування кредитними коштами після спливу нового строку виконання зобов`язань; між тим вони нараховані та стягнуті оскаржуваним рішенням;

- суд не врахував, що сума основного боргу в розмірі 9101 грн. 33 коп. вже стягнута судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому є неприпустимим покладення на особу подвійної цивільної відповідальності;

- в резолютивній частині рішення відсутні посилання на складові, які утворюють загальний розмір невиконаного зобов`язання, яке присуджене судом;

- судом при ухваленні рішення не враховані правові позиції щодо застосування правових норм при розв`язанні аналогічних правовідносин.

Оскільки копію оскаржуваного рішення відповідач вчасно не отримала, а вона була надана їй її представником лише 22 липня 2019 року, а вже 13 серпня 2019 року вона звернулась до суду з цією заявою, пропуск строку подання заяви про перегляд заочного рішення зумовлений поважними причинами і підлягає поновленню.

На підставі викладеного просить про скасування заочного рішення суду в цій справі.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення заяви учасники справи до суду не з`явились.

Означені обставини в силу ч. 1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджають розгляду заяви.

Вирішуючи заяву відповідача, суд виходить з такого.

Як випливає із змісту частини третьої ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки заяву про перегляд заочного рішення суду подано в період дії цивільного процесуального закону в редакції Закону від 15.12.2017 року, суд при її розв`язанні застосовує відповідні положення процесуального законодавства в редакції означеного закону.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, як випливає із змісту ч. 2 ст. 284 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3 ст. 284 ЦПК).

Так як відомостей про отримання позивачем копії судового рішення у суду немає, а конверт с копією рішення суду повернувся установою пошти на адресу суду з приміткою про закінчення строку зберігання (а. с. 45, 46); представник позивача, як випливає з розписки, копію рішення отримав 16 липня 2019 року (а. с. 49), а вже 13 серпня 2019 року, тобто у встановлений частиною 3 ст. 284 ЦПК України строк, позивачем було подано до суду заяву про перегляд заочного рішення, суд знаходить всі підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

В силу ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, лише сукупність зазначених обставин може зумовити скасування заочного рішення.

За змістом ст. 76 ЦПК України в редакції, що діяла на час вирішення справи, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Конверт з повісткою, направлений за зареєстрованою адресою проживання відповідача, про виклик в судове засідання 9 березня 2016 року повернутий установою пошти з відміткою про закінчення строку зберігання кореспонденції та нез`явлення адресата за її отриманням (а. с. 33).

У зв`язку з викладеним суд вважає, що за обставин, коли судом був дотриманий встановлений законом порядок направлення повістки, відповідачка, яка не виявила бажання отримати повістку, вважається повідомленою належним чином.

За змістом ст. 76 ЦПК України в редакції, що діяла на час вирішення справи, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Як випливає з розписки на а. с. 37 відповідач 13 березня 2016 року особисто отримала повістку про судове засідання 7 квітня 2016 року.

Таким чином, суд доходить висновку про належне повідомлення сторони про судовий розгляд , розпоряджання ж нею правом взяти участь в судовому засіданні на власний розсуд не може бути підставою для визнання поважною причини неявки в суд.

При цьому суд виходить з того, що навіть за умови доведеності поважності причин такої неявки, суд в силу ст. 169 ЦПК України в редакції, що діяла на момент вирішення справи, вправі постановити заочне рішення за умови другої неявки відповідача, незалежно від причини цієї неявки.

Підсумовуючи наведені міркування, суд не може констатувати наявність однієї із складових, сукупність яких є підставою для скасування заочного рішення, а саме: поважності причини неявки відповідача в судові засідання та неповідомлення про них (причини) суду.

Щодо другої складової - наявності фактичних даних, які не враховані судом, оцінюючи ці доводи, суд виходить з такого.

Подання документів в належним чином завірених копіях передбачено цивільним процесуальним законодавством, підстав для огляду оригіналів цих документів судом не виникло, тому суд відкидає ці твердження як такі, що не можуть зумовити скасування заочного рішення.

Доводи про відсутність права нараховувати проценти за користування кредитними коштами після спливу нового строку виконання зобов`язань; недопустимість подвійного стягнення основного боргу; неврахування правових позицій Верховного Суду; незазначення складових, які утворюють заборгованість, що стягнута, є виразом процесуальної позиції відповідача щодо пред`явленого позову і не можуть зумовити скасування заочного рішення суду.

За згаданих обставин суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки заявник не довела жодної з обставин, лише сукупність яких може зумовити скасування заочного рішення суду.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 284-287, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 07.04.2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України, виходячи з того, що строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати отримання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива