РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі - Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»(04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.40) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення порядку регресу суми завданої майнової шкоди в розмірі 7265,60 грн., а також судові витрати на підставі ст.ст.11, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України.

Згідно ухвали суду від 31.07.2019 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5672920 від 15.02.2018 року, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ЗАЗ Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю забезпеченого автомобіля ЗАЗ Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), та припаркованого автомобіля Реugeot308, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Реugeot308, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до постанов Київського районного суду міста Харкова від 07.06.2018 року, особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час скоєння ДТП Відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ремонтної калькуляції №197068 від 27.06.2018 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля становить 9 265 грн. 60 коп.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 7 265 грн. 60 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 11.05.2018 року та страхового акту № UА035/L01/01 від 02.07.2018 року. Факт значеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 18010 від 02.07.2018 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування у сумі 7265,60 грн. в порядку регресу в повному обсязі та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв на адресу суду не подавав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно постанов Київського районного cуду м. Харкова по справах №640/7228/18 та №640/7229/18 від 07.06.2018, ОСОБА_1 17.04.2018 приблизно о 14:40 год по вул.Фестивальній навпроти буд.37 в м. Харкові, керуючи автомобілем ЗАЗ Sens, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Реugeot 308, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого були пошкоджені автомобілі, завдано матеріальні збитки. ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 10.9, 2.5 ПДР України, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КпАП України. (а.с. 9-12)

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування на підставі страхового акту № UА035/L01/01 від 02.07.2018 року. (а.с. 20-23).Факт значеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 18010 від 02.07.2018 року.(а.с. 24)

11.05.2018 року позивачем отримано заяву потерпілого ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 17.04.2018 р., в м.Харкові, за участю його транспортного засобу Реugeot 308, д.н. НОМЕР_2 , та транспортного засобу ЗАЗ Sens, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 13-17)

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз*яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

З постанов Київського районного cуду м. Харкова по справах №640/7228/18 та №640/7229/18 від 07.06.2018, вбачається, що винним у вчиненні ДТП, що сталася 17.04.2018 в м.Харкові визнано ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. (а.с. 11-12)

Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ Sens, д.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», про що видано поліс №АМ/5672920 від 17.02.2018, зі строком дії до 16.08.2019.(а.с. 6)

Відповідно до п. А ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки.

Згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, спричинена майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі - особою, яка його спричинила.

Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою мас право зворотньої вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, завдана потерпілому становить 7265,60 грн., відшкодована страховою компанією - позивачем, а тому підлягає відшкодуванню в порядку регресу за правилами ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.

Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1921 грн.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-274, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 623-625, 1172, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, ст.ст. 36, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»(04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.40) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»(04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.40, , п/ НОМЕР_4 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7265,60 грн.(сім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 60 копійок), а також понесені витрати по оплаті судового збору 1921,00 грн., усього - 9186,60 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська