ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1504/11
номер провадження 6/695/165/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист №2-1504/2011, виданий 18.10.2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ході здійснення виконавчого провадження виконавцем встановлено, що боржник аліменти не сплачує, його місце знаходження невідоме, а заходи, щодо виявлення місця проживання боржника, виявилися безрезультатними.

За таких обставин, керуючись ст. 438 ЦПК України державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому чинним законодавством. Державний виконавець в своєму поданні розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Враховуючи встановлені ст. 438 ЦПК України терміни розгляду вказаного подання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у звязку із наступним.

Судом встановлено, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №32736464 по виконанню виконавчого листа №2-1504/2011, виданого 18.10.2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судове рішення належним чином боржником не виконується, а тому утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.08.2018 року становить 102752,77 грн., що стверджується відповідною довідкою-розрахунком від 20.08.2018 року №17295.

За період виконання вказаного вище виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника та складено акт від 11.07.2018 року, згідно якого майна, яке належить боржнику та на яке можливо здійснити стягнення не виявлено, а за адресою вказаною у виконавчому документі боржник не проживає.

Однак суд зважає, що матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку боржника. Вказаний вище акт державного виконавця взагалі є єдиним доказом вчинення виконавцем дій, які спрямовані на розшук останнього, хоча виконавче провадження, як встановлено вище, було відкрито ще в 2012 році.

Надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, відсутні відомості чи боржнику надсилалися виклики щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, необхідності виконання боргових зобовязань, тощо.

Судом встанрвлено, що виконавцем не направлено вимогу до відповідних державних органів про встановлення реєстрації місця проживання боржника, матеріали справи взагалі не містять жодних даних про вчиненні дії державного виконавця з приводу встановлення актуального місця реєстрації та фактичного проживання боржника.

Як вбачається з виконавчого листа, адреса боржника зазначена як: вул. Польова, 68, с. Каневщина Золотоніського району Черкаської області.

У постанові про відкриття виконавчого провадження адреса місця проживання боржника зазначена як: с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Суд також зважає, що акт державного виконавця від 11.07.2018 року складений саме в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Однак жодних відомостей про те, що боржник за вказаними адресами не проживає матеріали справи не містять, окрім акту державного виконавця від 13.07.2018 року. З акту взагалі не зрозуміло, на підставі чого саме державний виконавець дійшов висновку, що боржник в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області не проживає, окрім того із нього вбачається, що за адресою, яка вказана у виконавчому листі місце проживання боржника взагалі державним виконавцем не встановлювалося.

Згідно із загальними принципами, закріпленими у ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обовязковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст. 18 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, в звязку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, достатні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В