УХВАЛА

21 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/5098/19

провадження № 22-ц/4809/1816/19

Кропивницький апеляційний суд у складі судді Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Державна казначейська служба України оскаржила в апеляційному порядку рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про визнання електронних торгів недійсними та стягнення коштів.

Статтею 356 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 зазначеної процесуальної норми в апеляційній скарзі має бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Скаржником апеляційна скарга скерована через суд першої інстанції до апеляційного суду Кіровоградської області.

Разом з тим, Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Кіровоградської області та утворено Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

Таким чином, суду апеляційної інстанції, до якого скаржником подається апеляційна скарга наразі не існує. В апеляційному окрузі, який включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому з 05 жовтня 2018 року діє Кропивницький апеляційний суд.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у встановленому законом порядку та розмірі скаржником не надано.

Несплату судового збору за подання апеляційної скарги скаржник пояснює тим, що із суті позовних вимог вбачається, що вимоги фактично пред`явлено до держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, тоді як платниками судового збору за ст. 2 Закону України «Про судовий збір» є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Вказує, що Верховний Суд у постанові від 18 червня 2018 року у справі № 804/927/17 вказав на те, що Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік випадків та суб`єктів сплати судового збору. При цьому, законодавцем держава до них не віднесена, а казначейство є виключно представником держави у відповідній справі. Зважаючи на викладене, на переконання скаржника, держава України, що діє через казначейство, як сторона у справі не є платником судового збору.

Крім того, посилаючись на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2019 року у справі № 910/2569/18, скаржник зазначає, що у зв`язку з тим, що позивач у цій справі при поданні позовної заяви судовий збір не сплачував, то не має сплачувати судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарги на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами скаржника.

Так, згідно зі ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

У ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, держава наділена здатністю мати права та обов`язки як у сфері матеріальних, так і процесуальних цивільних правовідносин.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках. До основних завдань Казначейства віднесено, зокрема, здійснення безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Законом України «Про судовий збір» (далі Закон) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Згідно зі ст. 1 Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат. За ст. 2 Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

У ч.2 ст. 3 Закону визначено перелік об`єктів - заяв до суду, за подання яких судовий збір не справляється, а у ст. 5 Закону - вичерпний перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Однак, до зазначених переліків законодавцем не включено ані державу, як самостійного суб`єкта цивільних правовідносин в особі Казначейства, ані безпосередньо Державну казначейську службу України.

За викладених обставин, відсутні підстави вважати, що Державна казначейська служба України звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки відповідачем рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вимог майнового характеру (стягнення суми в загальному розмірі 353155,60 грн.)., за вказаними вимогами при поданні позову позивачем мав бути сплачений судовий збір в сумі 3 531,56 грн., то розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині цих вимог складає 5 297,34 грн. (3 531,56 х 150%).

При цьому, безпідставним є посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 18 червня 2018 року у справі № 804/927/17 щодо неможливості покладення обов`язку зі сплати судового збору на учасника процесу без статусу юридичної особи, оскільки, як встановлено вище, скаржник такий статус має. До того ж, спірні правовідносини, які були предметом розгляду суду касаційної інстанції є відмінними від правовідносин, що виникли між учасниками даної справи.

За відсутності у апеляційного суду відповідного процесуального обов`язку, не приймаються до уваги також посилання відповідача на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року № 910/2569/18. До того ж, виходячи із предмета та підстав позову у справі № 910/2569/18, апеляційний суд звертає увагу скаржника, на те що Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 листопада 2019 року у справі № 906/770/17 відступив від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 06 травня 2019 року у справі № 904/2425/18, та вважав, що частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Слід зауважити, що правовою підставою позову у даній справі позивач зазначає ст. 216 ЦК України.

Разом з тим, позиція апеляційного суду щодо необхідності сплати Державною казначейською службою України судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі підтверджується, зокрема, ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року у справі №522/16531/17, згідно з якою судом касаційної інстанції залишено без руху касаційну скаргу Державної казначейської служби України у зв`язку з несплатою скаржником судового збору.

Апеляційний суд наголошує, що предмет, підстави пред`явленого позову, а також особа відповідача (відповідачів) визначаються позивачем. Правильність такого визначення, відповідність його вимогам закону та фактичним обставинам справи на стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги апеляційним судом не перевіряється, оскільки стосується суті спору.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України апеляційна скарга Державної казначейської служби України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2019 року, - залишити без руху.

Запропонувати Державній казначейській службі України у термін, який не може перевищувати десять днів з дня отримання копії ухвали, надати до Кропивницького апеляційного суду:

- належно оформлену апеляційну скаргу, в якій правильно вказати суд апеляційної інстанції, до якого подається апеляційна скарга, та копії скарги відповідно до кількості учасників справи;

- докази сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі або зазначити інші підстави звільнення від сплати судового збору.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду здійснюється за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у м.Кроп./м.Кропивницький/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38037409, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA6080002, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Кропивницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

У разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич