Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Романівська селищна рада Житомирської області та Романівська районна державна адміністрація Житомирської області,-

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину від своєї дружини - ОСОБА_3 , однак не оформив свої спадкові права. Внаслідок смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 являється їх спадкоємцем за законом, однак на даний час не може оформити свої спадкові права у зв"язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 1 грудня 1999 року, що видане Управлінням з питань економіки та власності Романівської (Дзержинської) районної державної адміністрації Житомирської області неправильно вказано прізвище батьків, заявник просять суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності вказаного свідоцтва про право власності на житло спадкодавцям - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судове засідання учасники справи та представник заявників не з`явились, про час і місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином. Водночас, заявник, підтримавши доводи заяви, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть.

Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються її батьками.

Згідно даних свідоцтва про народження батька заявника, яке складено російською мовою, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Окрім цього, у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя містяться відомості про укладення 6 грудня 1970 року шлюбу між батьками заявника, в якому визначено, що прізвище матері заявника після реєстрації шлюбу визначено як ОСОБА_1

Однак, у свідоцтві про право власності на житло від 1 грудня 1999 року, що видане Управлінням з питань економіки та власності Романівської (Дзержинської) районної державної адміністрації Житомирської області зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Факт належності вказаного свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для суду є очевидним та грунтується на досліджених доказах, а відмінність зазначення прізвища померлих осіб у цьому правовстановлюючому документі, зумовлена його довільним перекладом з російської мови на українську та коректування прізвища при оформленні вказаного документу.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки він пов`язаний з реалізацією її спадкових прав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 315, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 1 грудня 1999 року, що видане Управлінням з питань економіки та власності Романівської (Дзержинської) районної державної адміністрації Житомирської області, належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич