Справа № 346/5787/17
Провадження № 22-ц/4808/1367/19
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року під головуванням судді П`ятковського В.І. в м. Коломия,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну прізвища їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.06.2013 розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір`ю.

Згідно з рішенням

Коломийського міськрайонного суду від 21 лютого 2013 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття

20 лютого 2014 року позивач зареєструвала другий шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ".

Зазначала, що між чоловіком позивачки та її малолітньою дочкою склались добрі стосунки, вона називає його батьком, вважає їх однією сім`єю та бажає носити прізвище " ОСОБА_6 ".

Крім того, батько дитини ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти на утримання дитини та не цікавиться життям доньки, її фізичним та духовним розвитком.

За таких обставин просила змінити прізвище доньки ОСОБА_3 на ОСОБА_7 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року вказаний позов задоволено.

Змінено прізвище неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з " ОСОБА_5 " на "Курчій".

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що після розірвання шлюбу з позивачкою, остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, намагається дискредитувати батька в очах дитини та суспільства.

Відповідач в лютому, березні та травні 2017 року звертався до правоохоронних органів, у зв`язку із тим, що позивачка не впустила його на зустріч із донькою.

Апелянт зазначає, що надані позивачем акти обстеження щодо здійснення контролю за виконанням батьківських обов`язків від 08.12.2017, 15.12.2017, 16.12.2017 та 30.12.2017 не можуть враховуватись судом як доказ небажання відповідача спілкуватися з донькою, оскільки складені не у дні, що були визначені органом опіки для побачень.

Дані акти складені з порушеннями, є ідентичними за змістом та підписані протягом року одними і тими ж особами, тому викликають сумніви щодо їх достовірності. Представником відповідача заявлялося усне клопотання у суді першої інстанції щодо перевірки даних актів, проте рішення по заявленому клопотанню не приймалося.

Позивач зверталася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав, проте суд відмовив у задоволенні позову, у зв`язку із відсутністю доказів ухилення батька дитини від виконання батьківських обов`язків. Аналогічні докази позивач подає до суду при вирішенні спору про зміну прізвища їх доньки.

Апелянт також не погоджується із висновком психологічного обстеження дитини та зазначає, що до дитини в повсякденному житті звертаються не за прізвищем, а тому, формування у неповнолітньої дитини образу про те, що вона « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_5 » є наслідком нав`язування такої думки зі сторони матері та вітчима.

Крім того, думка дитини при вирішенні спорів пов`язаних із зміною прізвища дитини повинна враховуватись судом, проте не може лягати в основу винесеного рішення, таким чином порушуючи права батька.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що скарга є необґрунтованою та не підтвердженою доказами.

ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема, не сплачує аліментів на дитину та звертався до суду про зменшення їх розміру.

Твердження апелянта щодо перешкод у спілкуванні з дитиною є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не звертався до суду за усуненням таких перешкод.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які доводи апеляційної скарги підтримали, пояснення позивача та її представника, які доводи скарги заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 5).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано і малолітню дитину залишено проживати з матір`ю (т. 1 а.с. 7), а рішенням цього ж суду від 21 лютого 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття (т. 1 а.с. 6).

На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до довідки-розрахунку № 2856 від 22 лютого 2017 року, виданої відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, станом на 01 лютого 2017 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 22983,36 грн. (т. 1 а.с. 8).

Про наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини свідчать також постанови головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області у виконавчому провадженні № 47329689, згідно з якими у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 02.11.2014 по 16.05.2018 у розмірі 39 424.76 грн. (т. 1, а.с. 127-130)

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації від 02 березня 2017 року за зверненням ОСОБА_2 визначено час та місце зустрічей останнього із малолітньої дочкою ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 77).

Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами 3,5 статті 148 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

З матеріалів справи та зібраних доказів вбачається, щовідповідач не приділяв дочці належної уваги, не займався її вихованням, не надавав батьківської турботи, не цікавився її життям. Дочка батька майже не знає, оскільки практично з ним не зустрічаються.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції надав належнуправову оцінку наявним у справі доказам, зокрема, психологічному дослідженню характеру взаємостосунків і ролі батьків в житті доньки від 27.08.2019, проведеному психологом ОСОБА_10 .

Доводи апелянта про відсутність необхідності у зміні прізвища дитини є спростованими вищенаведеними доказами і при цьому враховано згоду дитини, яка у сукупності з іншими доказами та обставинами справи є першочерговимелементом для вирішення даного спору.

При вирішенні аналогічного спору Верховний Суд за результатами розгляду справи № 607/13952/17 у постанові від 02.08.2019 прийшов до висновку, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » є обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, яка також виявила бажання на зміну прізвища.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21 листопада 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк