ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/722/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Чепурний О.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісової Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

стягувач ПАТ «Укргазбанк»,

боржник (скаржник) ОСОБА_1 ,

виконавець приватний виконавець Чупис Т.П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 (постановлену о 17 год. 46 хв. у залі судових засідань Драбівського районного суду, повний текст складено 09.10.2019, суддя в суді першої інстанції Чепурний О.П.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи - ПАТ «Укргазбанк», приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна,

в с т а н о в и в :

19.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №2-104/10 від 01.06.2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №00-197/08 від 16.09.2008 у сумі 23406,70 дол. США та 3820,89 грн. у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 23.03.2010 з нього та з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» в солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредитному договору на загальну суму 23406,7 дол. США та 3820,89 грн. Цим рішенням визначено порядок його виконання, а саме звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 Оскільки предмет іпотеки був реалізований в ході виконавчого провадження, стягнення суми заборгованості за іншим виконавчим листом по цій справі №104/10 від 01.06.2010 є неможливим, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 вищевказану заяву залишено без задоволення з посиланням на те, що реалізація предмету іпотеки для забезпечення погашення заборгованості не перешкоджає здійсненню виконавчого провадження на виконання судового рішення про стягнення такої заборгованості у разі недостатності коштів, одержаних від реалізації предмету іпотеки.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав 24.10.2019 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість та помилковість висновків суду, просить ухвалу скасувати та задовольнити вимоги заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказано на те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення боргу перед банком було виконане після фактичної реалізації предмета іпотеки, а відповідне виконавче провадження для його примусового виконання було завершено. Проте стягувач надав ще один виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» цієї ж кредитної заборгованості. Скаржник вважає, що реалізація предмету іпотеки для задоволення вимог стягувача є перешкодою для здійснення виконавчого провадження про стягнення цієї ж заборгованості у іншому виконавчому провадженні про що свідчать правові висновки ВС від 18.09.2018 у справі №921/107/15-г/16 та від 21.03.2018 у справі №235/3619/15-ц.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 23.03.2010 Драбівським районним судом Черкаської області розглянута цивільна справа за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На виконання цього рішення були видані 01.06.2010 два виконавчі листи про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , за яким останній є боржником, та про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на загальну суму 23406,7 дол. США та 3820,89 грн., за яким вже вказані особи є боржниками.

Заявник у справі стверджує про те, що зазначена квартира, як предмет іпотеки, була реалізована на прилюдних торгах, а кошти, одержані від її продажу пішли на погашення його заборгованості перед банком. З цих підстав заявник вважає, що інший виконавчий лист про стягнення заборгованості де він є боржником є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги банку вже задоволено за рахунок предмета іпотеки.

Одночасно, за доводами банку (стягувача) (а.с.25-26), наразі не всю заборгованість погашено шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, та станом на 08.10.2019 заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 19052,50 дол. США.

Такими є фактичні обставини у справі. Заявник, посилаючись на них, порушує питання про визнання виконавчого листа про стягнення з нього заборгованості таким, що не підлягають виконанню. Вказане питання має наступне правове регулювання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із вказаного слідує, що здійснення виконавчого провадження має на меті забезпечити реальне виконання, зокрема, судових рішень з тим, щоб забезпечити захист прав, свобод чи інтересів, осіб, на користь яких ці рішення винесено.

Апеляційний суд враховує, що рішенням Драбівського районного суду від 23.03.2010 із заявника ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто кредитну заборгованість. На виконання цього рішення видано два виконавчі листи про стягнення заборгованості (за яким, зокрема, заявник є боржником) та інший про звернення стягнення на предмет іпотеки (за яким боржником є інша особа).

З приводу примусового виконання цього рішення суду ДВС здійснюється виконавче провадження. Наразі розмір непогашеної заборгованості складає 19052,50 дол. США, а предмет іпотеки - реалізовано на прилюдних торгах із зарахуванням одержаних коштів в рахунок погашення наявного боргу.

З викладеного вбачається, що у разі якщо за рахунок реалізації предмету іпотеки не вдалося забезпечити повне і належне виконання судового рішення про стягнення заборгованості (як у цій справі) закінчення виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для здійснення виконавчих дій у провадженні про стягнення коштів.

Тут слід врахувати, що у виконавчих документах про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення коштів боржниками є різні особи.

За таких обставин вимоги заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставними, адже реального виконання судового рішення у судовій справі не досягнуто, що не дозволить забезпечити захист відповідних прав кредитора, як однієї зі складової мети виконавчого провадження.

У світлі викладеного, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що реалізація предмету іпотеки для задоволення вимог стягувача є перешкодою для здійснення виконавчого провадження про стягнення цієї ж заборгованості у іншому виконавчому провадженні, адже в даній справі у виконавчих провадженнях про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення заборгованості різні боржники. При цьому, вимоги стягувача у виконавчому провадженні про звернення стягнення на предмет іпотеки у повному обсязі задоволені не були заборгованість не погашено, отже вказана заборгованість може бути стягнута у виконавчому провадженні про стягнення коштів.

Посилання скаржника на правові висновки ВС від 18.09.2018 у справі №921/107/15-г/16 та від 21.03.2018 у справі №235/3619/15-ц апеляційний суд оцінює критично.

Так за першим висновком судове рішення про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання і іпотеки та не позбавляє права звернути стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про можливість існування одночасно судових рішень як про стягнення заборгованості, так і про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Висновок ВП ВС від 21.03.2018, на який вказав скаржник, стосується визначення початкової ціни предмета іпотеки, а не можливості задоволення вимог стягувача одночасно шляхом стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже при розгляді цієї справи судом не було встановлено наявності підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа такими, що не підлягає виконанню, у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи - ПАТ «Укргазбанк», приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 20.11.2019 .

Суддя-доповідач

Судді