Справа № 202/8262/18
Провадження № 2/202/2874/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

03 січня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименко В.А., розглянувши заяву першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до Державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Техноком", Колективне підприємство "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро", про скасування рішення та витребування майна.

В своєму позові прокурор просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41333218, від 30.05.2018 року державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни про проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Техноком" та витребувати вказане нежитлове приміщення від ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради.

Разом із позовною заявою прокурором подана заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що предметом спору, а саме нежитлове приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, поділу об'єкту, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м. (реєстраційний номер 101), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є витребування нерухомого майна - нежитлового приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1. Зазначене приміщення 25 травня 2018 року вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза її волею. На даний час власником цього приміщення є ОСОБА_2. У випадку невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти певні дії буде унеможливлено виконання рішення суду, оскільки володілець має можливість здійснити його відчуження.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з'ясовує наявність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві прокурор ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, а також заборони відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нежитлове приміщення, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, поділу об'єкту тощо.

Вирішуючи дану заяву, суд враховує, що відповідно до Інструкції з примусового виконання рішень арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Між тим, заявляючи вимоги про накладення арешту на спірне нежитлове приміщення, прокурор належним чином не мотивував необхідність застосування саме такого заходу забезпечення позову.

Заява містить лише посилання щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без належного обґрунтування того, яким чином невжиття заходу забезпечення саме шляхом накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на час пред'явлення прокурором позову власником спірного майна є ОСОБА_2.

Отже, застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна може призвести до безпідставної заборони користуватися спірним нерухомим майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності відповідача та прав інших користувачів цього приміщення.

У зв'язку з наведеним суд не вбачає законних підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

В той же час, враховуючи наявний спір щодо нерухомого майна, а також те, що відповідач ОСОБА_2 як новий власник спірного майна має реальну можливість розпорядитися ним до розгляду справи по суті, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову прокурора.

Відтак, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково, заборонивши відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об'єкту, та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно стосовно нежитлового приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м. (реєстраційний номер 101), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1), та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об'єкту, та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно стосовно нежитлового приміщення НОМЕР_2 площею 215,3 кв.м. (реєстраційний номер 101), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.Ю.Марченко