справа № 362/2872/19 головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,
з участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця у якій зазначає, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедою М.В. 11.05.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженні № 56244198 з виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності.Посилаючись на те, що у даному виконавчому провадженні, рішення не виконано, просив визнати бездіяльність державного виконавця протиправною і скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавцявідмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедою М.В. 11.05.2019 року є правомірною та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що суд неправомірно стягнув з нього судові витрати в сумі 768,40 грн., не з`ясував та не повністю дослідив обставини справи. Зазначає, що повістка про розгляд справи скаржнику не надходила, рішення суду у справі № 362/6312/17 не виконане, державним виконавцем винесено неправомірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, проявлено бездіяльність по вжиттю заходів щодо виконання судового рішення.

06.11.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши думку представника Пенсійного фонду України в Київській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2018 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 та виплати пенсії з 01.01.2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 23.05.2017 року №К-5178 з урахуванням матеріалів пенсійної справи та здійснити її виплату з компенсацією втрати частини доходів.

На виконання вказаного рішення суду 30.03.2018 року видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедою М.В. від 23.05.2018 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 56244198.

11.05.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедою М.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у даному виконавчому провадженні № 56244198 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Боржник не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця оскаржив її до суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, що подану скаргу суд першої інстанції розглянув і ухвалив судове рішення в порядку ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст. 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Однак, суд першої інстанції, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця не звернув уваги на те, що скарга з такими вимогами не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки дії та бездіяльність державного виконавця, що оскаржуються, стосуються виконання рішення суду першої інстанції ухваленого за адміністративним позовом, відповідно до норм КАС України, чим припустився помилки і порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

При цьому, за приписами ч.2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у разі відкриття провадження у справі таке провадження підлягає закриттю, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала, у зв`язку з порушенням правил юрисдикції, підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 381- 384 ЦПК України, апеляційнийсуд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова