Справа № 453/1248/19
№ провадження 2/453/485/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,-
В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на дитину.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі
Розгляд справи відбувся 21.11.2019 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14.04.2007 року між нею та відповідачем у справі було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наданий час проживає з позивачем.
Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано та залишено позивачу прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно виконавчого листа №2-535/11, виданого 29.08.2011 року Сколівським районним судом Львівської області, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 350,00 грн. щомісячно.

Позивач вказує на той факт, що розмір аліментів, які відповідач сплачує, є надто малим, не становить 50% прожиткового мінімуму на дитину, та не є достатнім для забезпечення мінімальних побутових потреб дитини задля її гармонійного розвитку.

Внаслідок зазначених обставин просить стягувати зі ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

20.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , в якому він заперечує проти заявлених позовних вимог, вказує на ту обставину, що позивачем у позовній заяві не зазначено обставин, що можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів в розумінні статті 192 СК України.

Крім цього, відповідач зазначає, що не має постійної роботи, фактично перебуває на утриманні своєї дружини ОСОБА_5 , з якою уклав шлюб 03.11.2017 року, та несе обов`язок щодо сплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_6 .

Додатково відповідач посилається на п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15.05.2006 року № 3, відповідно до якого зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході судового розгляду встановлено, що 26.05.2011 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу задоволені та після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом № 3.

З Довідки № 1790, виданої виконкомом Сколівської міської ради від 23.08.2019 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з донькою - ОСОБА_3 , 2008 року народження.

Відповідно до постанови ВДВС Новороздільського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВН № 50546374, зі ОСОБА_2 щомісячно стягуються на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 350 грн., починаючи з 14.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відтак, положення ст.192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого на даний час мінімального розміру аліментів, не забезпечує мінімальних потреб дитини та не сприяє її гармонійному розвитку.

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що у переліку обставин, визначених СК України, за наявності яких сторона може звернутись з вимогою про збільшення розміру аліментів, не наведено таку обставину як збільшення законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на утримання дитини.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дає змогу дійти висновку, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Зокрема, суд звертає увагу на ту обставину, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Така позиція суду узгоджується з висновками ВС, викладеними у постанові від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17, які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Жодних інших обставин, які б могли слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем у позовній заяві не наведено та, відповідно, не долучено належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність таких.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. 192 СК України, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя