Єдиний унікальний номер № 616/1018/18
Провадження № 2/616/391/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2019 року смт.Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі судді РИКОВА М.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації місця проживання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.175,177 ЦПК України.

Так, позивач в позовній заяві зазначає відповідачем ОСОБА_2, який, як вбачається з тексту позовної заяви, є співвласником житлового будинку № 33, розташованого по вул. Горького в с. Плоске Великобурлуцького району Харківської області. Однак, з довідки, виданої виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_1 має склад сімї: дружина ОСОБА_3, яка як вказує в позові позивач, є також співвласником вказаного житлового будинку та син ОСОБА_2 відповідач по справі.

Відтак, в позовній заяві не зазначені всі особи, на права та обовязки яких впливають спірні правовідносини, відповідно не виконані вимоги ч.1 ст.177 ЦПК України. Ці недоліки необхідно усунути, оскільки відповідно до пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК, суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Крім того, стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України).

Відтак, в позовній заяві не зазначені обставини у обґрунтування позову щодо вимоги про зняття відповідача з реєстрації. Не конкретизований зміст позовних вимог, зокрема не зазначені підстави зняття з реєстраційного обліку відповідача, коли зняття з реєстраційного обліку відбувається за наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням або виселення такої особи. Обраний позивачем за даною вимогою спосіб захисту не відповідає захисту прав, передбачених ЦПК України, оскільки до компетенції суду не входить зняття з реєстраційного обліку громадян. Суд не має права знімати з реєстрації, так як ці функції покладені на Управління державної міграційної служби. При виправлені недоліків та уточненні позовних вимог, позивачеві необхідно врахувати вимоги Закону.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен подати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивачем не додано копії позовної заяви з копіями доданих до неї документами для третьої особи та крім того, не обґрунтовано залучення в якості третьої сторони Великобурлуцьку селищну раду Великобурлуцького району Харківської області, не зазначено, як рішення може вплинути на права та обовязки Великобурлуцької селищної ради. Крім того, не зазначено код ЄДРПОУ юридичної особи, що передбачено п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

З позовної заяви та наданих до позовної заяви фотокопій документів вбачається, що відповідач фактично проживає на території Російської Федерації, а саме: в Ханти-Мансійському автономному округу АДРЕСА_1 та є громадянином ОСОБА_4.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів.

Відповідно до ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинна відповідати вимогам передбаченими ст.499 ЦПК України, зокрема судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХI ЦПК України, а також Законом України "Про міжнародне приватне право", Мінською Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

У разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою, використовується Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54.

Розділом VIII Інструкції визначені особливості виконання Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року здійснюється згідно з відповідними положеннями цієї Інструкції з урахуванням викладеного в пунктах 8.2 - 8.4.

Пунктом 8.4 зазначеної Інструкції встановлено, що з урахуванням ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укладеній в м. Мінську 22.01.1993 року з наступними змінами) в редакції Протоколу 1997 року, доручення чи документи за результатами виконання доручень складаються російською мовою. У разі, якщо зазначені документи складені українською мовою, до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Відповідно до ст.79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Таким чином, позивач у відповідності до вказаних вище норм, не надав суду для відповідача ОСОБА_2, який проживає на території Російської Федерації, переклад позовної заяви та документів доданих до неї, на офіційній мові держави, органи якої виконуватимуть доручення про проведення процесуальних дій, тобто російській мові.

Відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях(електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позовна заява не відповідає вимогам ст.95 ЦПК України, оскільки додані до позовної заяви копії документів не посвідчені належним чином відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (на копіях відсутній запис «Згідно з оригіналом» назви, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копій).

Крім того, відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

У зв'язку з наведеним, позивачу у позовній заяві слід зазначити попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-259, 260-261, 353 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знаття з реєстрації місця проживання - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду. У спосіб на виконання даної ухвали суду позивачу подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв'язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_5