Номер провадження: 22-ц/813/5557/19
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_1 не з`явились,

переглянувши справу №523/18334/18 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року у складі судді Бабакова В.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 27 грудня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №б/н від 22 жовтня 2012 року, за яким отримано кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №б/н від 22 жовтня 2012 року заборгованість станом 17 грудня 2018 року в загальній сумі 18685,70 грн. та судові витрати (а.с.4-6).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 3 січня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.36).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 1423,14 грн., судові витратив в сумі 1762,00 грн. (а.с.44-45).

Висновок суду мотивовано наявною заборгованістю за тілом кредиту, яка підлягає стягненню, відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, що має наслідком передчасність стягнення з відповідача збільшеної процентної ставки за користування кредитом; незаконності одночасного стягнення пені та штрафів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю (а.с.47-53).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у обов`язковості укладеного договору до виконання, у помилковості висновку суду про передчасність стягнення процентів та одночасність стягнення штрафів та пені.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, надано додаткові докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду першої інстанції в його мотивувальній частині та залишення без змін в його резолютивній частині з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

22 жовтня 2012 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» підписав анкету-заяву та підтвердив свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язався в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua) (а.с.10).

На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 22 жовтня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останнім отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту .

Згідно інформації з Єдиної клієнтської бази ПАТ КБ «ПриватБанк» в ПК «Промінь» ОСОБА_1 видано 22 жовтня 2012 року платіжну карту «Універсальна» №5211 .… …. 7574, строком дії 03/16, тобто березень 2016 року включно; видано 20 березня 2014 року платіжну карту №5168 …. …. 6276, строком дії 11/17, тобто листопад 2016 року включно; видано 10 грудня 2014 року платіжну карту №5168 …. …. 1106, строком дії до 03/18, тобто березень 2018 року включно (а.с.59).

Виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжній карті (а.с.54-57).

За змістом Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що при видачі кредитної карти 22 жовтня 2012 року було встановлено кредитний ліміт 2600,00 грн., який в подальшому знижувався та станом на 20 липня 2018 року знижений до 0,00 грн. (а.с.58).

Згідно розрахунку за Договором №б/н від 22 жовтня 2012 року заборгованість станом на 17 грудня 2018 року склала 18685,70 грн., з них: 1423,14 грн. заборгованість за кредитом; 1538,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня і комісія 14357,63 грн., 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 865,99 грн. штраф (процентна складова) (а.с.7-9).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Договору №б/н від 22 жовтня 2012 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитом, проте обґрунтування відмови в іншій частині вимог не відповідає нині діючій практиці.

3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з огляду на дотримання АТ КБ «ПриватБанк» при звернені до суду строку позовної давності, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 фактично отриманих, використаних та в добровільному порядку не повернутих грошових коштів (тіла кредиту) в сумі 1423,14 грн.

Із аналізу прийнятої Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) постанови від 3 липня 2019 року, висновки якої щодо застосування відповідних норм права в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню, встановлено, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених раніше у рішеннях Верховного Суду України, та орієнтувала судову практику у справах, де банк звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на те, що на підставі норм матеріального права, які застосовуються до стандартної (типової) форми кредитного договору, не підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами та застосуванню відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, враховуючи вищевказаний правовий висновок, суд констатує відсутність підстав для задоволення із заявлених банком правових підстав вимог в частині стягнення процентів в сумі 1538,94 грн., пені (комісії) в сумі 14357,63 грн., штрафів в загальній сумі 1365,99 грн. Зміна правової позиції виключає необхідність аналізу доводів банку в цій частині вимог.

Оскільки суб`єктивне право, враховуючи правовий висновок, в частині стягнення процентів, неустойки тощо із заявлених АТ КБ «ПриватБанк» правових підстав відсутнє, що в цій частині позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Зміна мотивів відмови в задоволенні частини вимог є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в його мотивувальній частині.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн. обґрунтовано покладені на відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості змінити в його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова