ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6438/19 Справа № 203/3082/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року

по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпровська міська рада, про виселення з житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року Комунальне підприємство "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради (далі - КП "Жилсервіс-5") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Дніпровська міська рада, про виселення з житлового приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради.

Рішенням Дніпровської міської ради № 35/7 від 26.02.2018 року на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м. Дніпро, балансоутримувачем житлового фонду, управителем майна гуртожитків м. Дніпро, визначено позивача. Таким чином, останній є балансоутримувачем гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_1 . Під час перевірки житлового фонду по розпорядженню голови Дніпровської міської ради, був виявлений факт незаконного заселення до кімнати № НОМЕР_1 вказаного гуртожитку відповідача ОСОБА_1 .

Так, останній в 2014 році не перебував на обліку ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод" та рішення про надання йому житлової площі в гуртожитку не приймалось. Робітником вказаного підприємства відповідач ніколи не був. На обліку потребуючих поліпшення житлових умов в органах місцевого самоврядування протягом 2014-2018 років відповідач не перебував та не міг перебувати, так як до 04.09.2018 року був зареєстрованим та проживає у кімнаті АДРЕСА_2 , тобто поліпшення житлових умов не потребує.

Згідно листа ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод" від 02.2018 року № 92 вбачається, що ордер № 109 від 26.02.2014 року на зайняття спірної кімнати відповідачу не видавався, а тому вселився туди самовільно.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд виселити відповідача з кімнати № АДРЕСА_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КП "Жилсервіс-5", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач зайняв спірне житлове приміщення самоправно, тобто вселився до нього без відповідних правових підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що відповідач ОСОБА_1 з 26.04.2010 року є зареєстрованим в кімнаті АДРЕСА_2 , де на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Як зазначив відповідач, 26.02.2014 року ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод" йому було видано ордер № 109 на зайняття кімнати АДРЕСА_6, де на його ім`я позивачем було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 .

До позовної заяви позивачем було надано корінець ордеру № 109 від 26.02.2014 року, підписаний помічником голови правління-начальником ВСП та АО ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод". Підставою для надання площі в гуртожитку зазначено лист № 137 від 13.02.2014 року.

Поряд з цим, згідно листа ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод" від 02.2018 року вбачається, що за період з 25.12.2013 року по 20.05.2015 року ордер на ім`я відповідача ОСОБА_1 не видавався, а лист № 137 від 13.02.2014 року на підприємстві не реєструвався.

Таким чином, наявний корінець до ордеру № 109 від 26.02.2014 року судом не визнається належним та допустимим доказом видачі самого ордеру та факту надання відповідачу спірної кімнати в гуртожитку в користування у передбаченому законом порядку.

З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 26.04.2010 року є зареєстрованим в кімнаті АДРЕСА_2 , де на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

У спірну кімнату АДРЕСА_6 у передбаченому законом порядку (згідно ордеру, виданого на підставі рішення адміністрації власника гуртожитку) відповідач не вселявся, за вказаною адресою не зареєстрований та, як не заперечував останній, фактично не проживає.

Крім того, факт не проживання відповідача в спірній кімнаті підтверджується наданим позивачем актом про не проживання від 12.06.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності факту порушення прав позивача та підстав для виселення відповідача.

Крім того, суд прийшов до висновку, що на момент розгляду справи вказаний гуртожиток перебуває у власності ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод". Будь-яких належних та допустимих доказів того, що гуртожиток в передбаченому законом порядку, зокрема, шляхом прийняття відповідного рішення власником в порядку, передбаченому ст. 26 Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", було передано і прийнято в комунальну власність та закріплено за позивачем на праві господарського відання, позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.5,6 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.2 ст. 128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Стаття 129 ЖК УРСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

У пункті 10 Примірного положення (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі.

Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності.

Підстави для виселення з гуртожитку визначені ст. 132 ЖК УРСР, а також п.п.40-44 Примірного положення (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, п.44 Примірного положення передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Громадяни можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення також на підставах, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК УРСР.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги посилаючись на ст. 117 ЖК УРСР, а саме, у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. А у випадках визнання ордеру недійсним з інших підстав, крім випадків визначених частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали.

Доводи КП "Жилсервіс-5" в апеляційній скарзі про те, що відповідач шахрайським шляхом, внаслідок неправомірних дій самоправно заволодів кімнатою АДРЕСА_6 , колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, оскільки такі твердження не підтверджені належними доказами, вирок суду або наявність кримінального провадження з цього приводу матеріали справи не містять.

КП "Жилсервіс-5" не довело належними доказами, що саме відповідач зайняв спірне житлове приміщення самоправно, заселившись до нього без відповідних правових підстав.

Крім того, позовна заява не містить позовної вимоги щодо визнання ордеру недійсним з визначених законодавством підстав.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Статуту КП "Жилсервіс-5", є комунальним унітарним комерційним підприємством, власником підприємства є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Створено відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 26.02.2003 року № 35/7 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

Згідно акта приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність , без номера та дати, комісією було обстежено гуртожиток за адресою: АДРЕСА_8 , що належить ПАТ "Дніпропетровський машинобудівний завод". Пропозиція комісії - будинок може бути прийнятий в комунальну власність міста. Фактично 27.03.2014 року ПАТ "Дніпропетровський машинобудівний завод" передало на баланс КП "Жилсервіс-5" зазначений гуртожиток, однак належних доказів щодо передачі гуртожитку у комунальну власність позивачем не надано.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, на підприємство, як балансоутримувача покладається обов`язок вирішувати самостійно питання утримання та забезпечення гуртожитків м. Дніпро, що знаходяться на його балансі послугами з постачання електричної енергії, постачання природного газу для потреб населення, що мешкають у гуртожитках.

Разом з тим, згідно Статуту до компетенції КП "Жилсервіс-5" не віднесено самостійно вирішувати питання щодо виселення осіб, які мешкають у гуртожитку.

Позивач у обгрунтування того, що він є належним позивачем надав лист від 24.01.2018 року №2/5-419 Щодо впорядкування надання комунальних та адміністративних послуг (а.с.63). Згідно до якого роз"яснено, що на КП "Жилсервіс-5", як балансоутримувача, для забезпечення додержання інтересів власника гуртожитків територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, упорядкування законності проживання мешканців гуртожитків, приведення документації, що підтверджує право проживання в гуртожитках у належний стан, щодо належності, покладено обов"язок, у тому числі, самостійно провести ревізію житлового фонду та самостійно вирішити питання виселення осіб у встановленому законом порядку, що незаконно займають кімнати в гуртожитках м. Дніпро.

Однак, позивачем не надано належних доказів та не наведено правових підстав щодо закріплення гуртожитку, як об`єкту комунальної власності, за ним на праві господарського відання. Не надано доказів делегування відповідним рішенням Дніпровської міської ради повноважень КП "Жилсервіс-5" щодо звернення до органів судової влади із самостійними вимогами щодо майна, яке перебуває на його балансі та є комунальною власністю. Тоді як відповідно до вимог законодавства України, власником комунального майна у містах є відповідна територіальна громада, в особі відповідної Ради.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що позов пред`явлено неналежним позивачем.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко