ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 2029/9091/12

провадження № 22-ц/818/4853/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2019 року, постановлену у складі судді Саркісян О.А.,

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Даніліна ОСОБА_3 Сергіївна, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), звернулася до суду із заявою, у якій просила замінити стягувача по справі № 2029/9091/12 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» (далі ПАТ КБ «Правекс-Банк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заява мотивована тим, що 5 вересня 2014 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова задоволений позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008 в сумі 593 523 грн 97 коп. 31 травня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами №1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 , та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2019 року заява представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача задоволена. Замінено стягувача у цивільній справі №2029/9091/12 за позовною заявою ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008, а саме: замінено стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалу мотивовано тим, що підставою для заміни стягувача, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Тому ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», як новий кредитор, набуло право вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 замість ПАТ КБ «Правекс-Банк» за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в описовій частині суд зазначив ТОВ «ОТП Факторинг Україна», але до заяви не надано будь-яких документів щодо зазначеного товариства. Суд помилково послався на ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження. Також помилковим є посилання на ч.5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), оскільки положення цієї статті застосовуються у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Згідно реєстру виконавчих проваджень є відкриті виконавчі провадження відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягувачем за якими є ПАТ КБ «Правекс-Банк», а не ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Крім того, суд розглянув справу за відсутності виконавчої служби.

У відзиві на апеляційну скаргу директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що ухвала суду обґрунтована, постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі помилково зазначив ТОВ «ОТП Факторинг Україна», документів стосовно зазначеного товариства заявником не надавалось. На підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 5 вересня 2014 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008 в розмірі 593 523 грн 97 коп., витрати по сплаті судового збору 3654 грн. В позові ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання договору поруки № 6426-007/08Р від 07.11.2008 припиненим відмовлено (а.с. 6).

31.05.2017 між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами №1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 6426-007/08Р від 07.11.2008, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 , та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 62-89).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18). При цьому сам апелянт вказує, що згідно Реєстру виконавчих проваджень відносно нього та ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження, у яких стягувачем є ПАТ КБ «Правекс Банк». Однак не надає суду даних про виконання на користь стягувача зобов`язань за рішенням суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та заміни ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у якості стягувача за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2029/9091/12.

Щодо доводів апеляційної скарги про описку в мотивувальній частині ухвали від 16.08.2019, то зазначене не може свідчити про необґрунтованість чи незаконність ухвали в цілому.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина друга статті 442 ЦПК України).

Законодавець не встановлює обов`язку залучати до участі у справі за заявою про заміну сторони її правонаступником державного чи приватного виконавця, а лише надає останнім право звернення до суду із відповідною заявою в разі необхідності.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про обґрунтованість заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача правонаступником. Тому її належить залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М. Піддубний