Справа № 465/1785/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2911/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Львів

Справа № 465/1785/19

Провадження № 22ц/811/2911/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 5 липня 2019 року, (суддя Кузь В.Я.)

у справі

за позовом ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,-

встановив:

29 березня 2019 року ПрАТ «Львівський облрибкомбінат»звернулося з цим позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2019 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України на підставі ст. 49 КК України. Кримінальне провадження № 0000002 від 27 листопада 2012 року відносно нього закрито. В ході досудового розслідування позивача визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначає, що злочином, вчиненим відповідачем йому (позивачу) завдано майнову шкоду, яка полягає у непроведенні розрахунку за отриману від ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» продукції в кількості 5 750 кг риби на суму 121 629 грн. Просить стягнути з відповідача цю суму, як шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням, посилаючись на ст. 1166 ЦК України. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням (злочином) в розмірі 121 629 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, щоміж сторонами існують договірні відносини, а вимоги ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» зумовлені неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань, що виникли на підставі договору. Стверджує, що вимоги ст. 1166 ЦК України не підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2019 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, на підставі ст. 49 КК України. Кримінальне провадження № 0000002 від 27 листопада 2012 року відносно відповідача закрито.

Встановлено, що відповідач не провів розрахунку за отриману від ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» продукцію в кількості 5750 кг. живої риби на суму 121 629 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2019 року вбачається, що позивач є потерпілим у кримінальному провадженні та майнова шкода в сумі 121 629 грн. завдана відповідачем ОСОБА_3 , якого звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000002 від 27 листопада 2012 року відносно нього закрито.

Встановлено, що розмір шкоди, який встановлений в ході кримінального судочинства, і підтверджений рішенням суду, відповідачем не відшкодовано.

Вказаною ухвалою встановлено факт спричинення ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» майнової шкоди в розмірі 121 629 грн.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.9 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1177 цього Кодексу шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 18. постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 31 березня 1989 року із внесеними змінами «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», - при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, наданим у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково наданих сторонами і зібраних з ініціативи суду.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції вірно прийняв до уваги кваліфікацію дій відповідача у кримінальному провадженні, а також, що розмір заподіяної шкоди, який інкримінувався у вину відповідачу, встановлений в ході кримінального провадження, визнаний сторонами, у тому числі й відповідачем, оскільки він погодився з кваліфікацією, визнав вину та просив суд закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Факт спричинення майнової шкоди відповідачем, внаслідок інкримінованих дій, встановлений.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді