Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 362/86/16-ц

провадження № 61-33145св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київоблгаз»,

третя особа - директор Васильківської філії «Київоблгаз» Горбань Андрій Олексійович,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого

2017 року у складі судді Кравченко Л. М. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року у складі колегії суддів:

Коцюрби О. П., Сержанюка А. С., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» (далі - ПАТ «Київоблгаз»), третя особа - директор Васильківської філії «Київоблгаз» Горбань А. О., в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 8 463,92 грн компенсаційних витрат для зарплати.

Позовна заява мотивована тим, що внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_1 з роботи 22 серпня 2013 року та поновлення на роботі

27 листопада 2013 року судом стягнуто заробітну плату в сумі 6 298,50 грн, а виплату проведено лише у грудні 2013 року в сумі 5 466,00 грн. В період з

22 серпня 2013 року по 27 листопада 2013 року утворився борг по заробітній платі, тому за 3 місяці і 8 днів компенсація складає 4 132,79 грн. А також за період роботи з 04 червня 2014 року по 18 грудня 2014 року судом стягнуто заробітну плату в сумі 14 026,49 грн, а виплату проведено лише у квітні

2015 року, тому вважає, що в період з 04 червня 2014 року по 19 грудня

2014 року утворився борг по заробітній платі, що за 6,5 місяців складає

5 949,23 грн. А всього компенсація для зарплати (індексація заробітної плати) складає - 10 082,02 грн.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово збільшував свої позовні вимоги та просив встановити йому середньомісячну заробітну плату контролера відділу контролю обліку газу в розмірі 8 861,81 грн, а середньоденну - 421,99 грн і з урахуванням даного розміру заробітної плати стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі 41 330,13 грн. Відповідачем було підроблено повідомлення про його зарплату, тому просив суд постановити окрему ухвалу відносно дій відповідача та направити її Васильківському відділу НП в Київській області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від

07 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1 102,40 грн судового збору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із відсутності порушень з боку відповідача при проведенні розрахунків при звільненні позивача та безпідставності вимог в частині стягнення індексації заробітної плати.

Вимога про встановлення середньомісячної заробітної плати позивачу, як контролеру відділу контролю обліку газу Васильківської Філії ПАТ «Київоблгаз» в розмірі 8 861,81 грн; середньоденної - 421,99 грн, що розглядалась вже також при розгляді справи за позовом позивача про поновлення на роботі, до задоволення не підлягає, оскільки дана вимога не підтверджена жодними доказами та спростовується довідками ПАТ «Київоблгаз», та штатним розписом щодо розміру заробітної плати позивача, і взагалі не є компетенцією суду.

Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача, тому суд встановив відсутність правових підстав для постановлення судом окремої ухвали відносно дій відповідача, оскільки вони є правомірними при встановленні середньомісячної та середньоденної заробітної плати позивачу, а відтак і всіх здійснених виплат позивачу та відсутністю підстав для стягнення індексації заробітної плати.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від

07 лютого 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

03 серпня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд формально переписав думку суду першої інстанції, який неправильно визначив природу спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягає застосуванню, не дослідив обставини справи.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Васильківського міськрайонного суду Київської області.

У вересні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 07 червня 2019 року № 633/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-33145св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 07 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 22 серпня 2013 року позивача звільнено з роботи зі згоди профспілкового комітету за прогул без поважних причин, відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України, на підставі наказу № 194-к від 21 серпня 2013 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від

27 листопада 2013 року у справі № 352/5831/13-ц за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Київоблгаз», третя особа - директор Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» - Усик О. В . , про поновлення на роботі, позивача було поновлено на посаді контролера газового господарства служби режимів газопостачання, обліку та контролю за витрачанням природного газу споживачами Васильківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» та стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду.

04 червня 2014 року Васильківською філією по експлуатації газового господарства видано наказ № 140-к про звільнення ОСОБА_1 , контролера газового господарства служби режимів газопостачання, обліку та контролю за витрачанням природного газу споживачами за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від

18 грудня 2014 року у справі № 352/2886/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», третя особа - директор Васильківської філії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» Горбань А. О., про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, позивача поновлено на посаді контролера газового господарства служби режимів газопостачання обліку та контролю за використанням природного газу споживачами Васильківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» та стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду.

Наказом від 21 травня 2015 року № 183 Васильківської філії по експлуатації газового господарства ОСОБА_1 звільнено з посади контролера газового господарства відділу обліку та балансів газу на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Звертаючись до суду з позовом про стягнення 10 082,02 грн,

ОСОБА_1 посилався на те, що за період його вимушеного прогулу внаслідок незаконних звільнень з роботи з 22 серпня 2013 року по

27 листопада 2013 року а також з 04 червня 2014 року по 18 грудня

2014 року утворився борг по зарплаті в сумі відповідно 4 132,79 грн та 5 949,23 грн, що загалом складає 10 082,79 грн.

Відмовляючи в задоволені цих позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що такі позовні вимоги не ґрунтуються на законі.

Касаційний суд погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій і відхиляє аргументи, викладені в касаційній скарзі ОСОБА_1 з таких підстав.

Питання компенсації часу вимушеного прогулу позивача у зазначений ним період вирішувались місцевим судом під час ухвалення рішень у справах за його позовами про поновлення на роботі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від

27 листопада 2013 року у справі № 352/5831/13-ц стягнуто з ПАТ по газопостачанню та тарифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22 серпня по

27 листопада 2013 року 6 298,50 грн.

Рішення набрало законної сили.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від

18 грудня 2014 року у справі № 362/2886/14-ц стягнуто з ПАТ по газопостачанню та тарифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04 червня 2014 року по 18 грудня 2014 року в розмірі 14 526,49 грн.

Рішенням набрало законної сили.

Вказані грошові суми фактично виплачені позивачу відповідачем. За таких обставин доводи позивача про наявність боргу по заробітній платі за вказаний період нічим не підтверджені.

Вимоги позивача про встановлення середньомісячної заробітної плати контролера відділу контролю обліку газу в розмірі 8 861,81 грн, а середньоденного заробітку - 421,99 грн також є безпідставними.

Вирішуючи справу про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди попередніх інстанції відповідно до статті 235 КЗпП України визначали розмір середньомісячної і середньоденної заробітної плати позивача.

Рішення суду набрали законної сили. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи , у якій беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлений у попередніх рішеннях суду середній заробіток за час вимішеного прогулу не переглядається шляхом пред`явлення окремого позову.

За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 є обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими дана належна оцінка доказам наявним в матеріалах справи, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від

07 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило