Справа № 463/6021/18
Провадження № 2/463/528/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Кисиличин М.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» - Кріль О.М.

представника відповідача Пустомитівського ВДВС - Петречко Я.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод», Головного територіального управління юстиції у Львівської області, Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області, третьої особи Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення заборгованості по аліментах, стягнення неустойки (пені) та індексації у зв`язку з несплатою аліментів та стягнення моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по аліментах, стягнення неустойки (пені) та індексації у зв`язку з несплатою аліментів та стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.12.2013р. ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Боржник ОСОБА_3 працює за трудовим договором із юридичною особою ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод». Контроль за виконанням рішення суду про стягнення аліментів, своєчасним погашенням заборгованості та правильним нарахуванням і стягненням індексації здійснював Личаківський відділ державної виконавчої служби. Відповідач ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» почав здійснювати стягнення із заробітної плати боржника аліменти з червня 2014 року, хоча судом було ухвалено про стягнення аліментів з 14.08.2013 року. Однак врегулювати стягнення заборгованості по аліментах та отримати довідку про заборгованість виявилось неможливим. Письмові звернення позивача нажаль ні до чого не призвели, контроль за виконанням рішення не покращився. Тому позивач була змушена звернутись із позовом про стягнення заборгованості по аліментах, стягнення неустойки (пені) та індексації у зв`язку з несплатою аліментів, а також стягнення моральної шкоди, оскільки через бездіяльність у сплаті аліментів позивач була змушена тривалий час обмежувати потреби малолітньої доньки щодо придбання продуктів харчування, забезпечення додаткових витрат в тому числі і на оздоровлення. А відтак відповідно до положень ст.ст. 184, 196 Сімейного кодексу України позивач має право на стягнення неустойки (пені), та індексацію розміру аліментів. У підтвердження вимог покликається на копію рішення суду, копії звітів про здійснені відрахування та інші документи.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечили, мотивуючи тим, що оскільки платником аліментів на утримання дитини є виключно батько чи матір, тому лише у платника аліментів може виникнути заборгованість за аліментами, а також обов`язок по сплаті неустойки. Оскільки відповідачі не являються тією особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, тому і виникнення заборгованості з їх сплати неможливе. Вказане свідчить про те, що вони не являються належними відповідачами. Крім того, представник відповідача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» звертає увагу на те, що 06.06.2014р. на їх адресу надійшла постанова державного виконавця про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, у якій вказано, що заборгованість по аліментах станом на 31.03.2014р. 0,00 грн. Тому починаючи з червня 2014 року підприємство почало проводити відрахування із заробітної плати боржника у встановленому законом порядку. Оскільки визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів та індексації відноситься до компетенції державного виконавця, тому у підприємства відсутня правова підстава перевірки розрахунку проведеного виконавчою службою. Тому вказані та інші вимоги просять відхилити, як безпідставні.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Львівської області у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату судового розгляду, про причини неявки не повідомив. З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника цієї установи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2014р. на адресу Приватного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод» надійшла постанова державного виконавця про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, заборгованість по аліментах станом на 31.03.2014р. 0,00 грн. (а.с. 36)

З долучених до матеріалів справи копій звіту про здійснені відрахування та виплати, вбачається що підприємством ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» з червня 2014 року проводиться відрахування із заробітної плати боржника у встановленому законом порядку (а.с. 10-12).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, згідно наведених норм законодавства, у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) саме з платника аліментів.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

До позовної заяви не долучено доказів про оскарження розміру заборгованості зі сплати аліментів у судовому порядку, оскільки з матеріалів справи вбачається про звернення позивача із скаргами у різні контролюючі установи у 2017р. щодо непогодження із розміром стягнутих аліментів з боржника, та не представлено такі у судовому засіданні.

Тому суд приходить до переконання про безпідставність вимог про стягнення із вказаних відповідачів заборгованості по аліментах, а оскільки похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги), тому у стягненні неустойки (пені) та індексації у зв`язку з несплатою аліментів та стягнення моральної шкоди слід також відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 549 ЦК України, ст.ст. 184, 195, 196 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод», Головного територіального управління юстиції у Львівської області, Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області, третьої особи Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення заборгованості по аліментах, стягнення неустойки (пені) та індексації у зв`язку з несплатою аліментів та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Дата складення повного судового рішення - 20.11.2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.