Номер провадження: 22-ц/813/3783/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Бикова Г.Є.,

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Шишлюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

02 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 08 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 844, свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_1 .

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що вони з відповідачкою разом не живуть, спільного господарства не ведуть. Спільного життя з відповідачкою не склалось, унаслідок взаємних непорозумінь родина розпалася. Позивач зазначив, що спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що сім`я може зберегтися, оскільки позивач проживає разом з нею і двома їх малолітніми дітьми, у зв`язку з чим звернулась до суду з заявою про надання сторонам строку для примирення.

Проте суд не надав сторонам строку для примирення, чим не виконав вимоги сімейного права щодо дій суду по збереженню сім`ї та обов`язку суду зупинити провадження у справі у зв`язку з наданням сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року позов було задоволено.

Розірвано шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 , укладений 08 серпня 2008 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 844, свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_2 , номер 333559.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року та постановлення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

16 квітня 2019 року позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 наголошуючи на тому, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року винесене із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін (а.с.95-98).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, районний суд виходив з того, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сімейне життя у подружжя не склалося, примирення між ними неможливе.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 844, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 НОМЕР_3 .

Від спільного шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із матір`ю.

Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст.ст. 110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При цьому суд обгрунтовано зазначив, що рішення про розірвання шлюбу постановлюється у разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Таким чином, відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки позивач не бажає миритися з дружиною, суд не може примусити його зберегти шлюб.

З підстав наведеного, в своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що шлюб не може бути збережений і має бути розірваний.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції були вжиті додаткові заходи для можливого збереження сім`ї, оскільки в суді першої інстанції позивач ОСОБА_2 та його представник зверталися до суду з заявою для надання їм строку для примирення та залишення позову без розгляду (а.с.42-47), яку потім його представник також просив залишити без розгляду і продовжити розгляд справи (а.с.48).

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 08.08.2019 року подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був наданий тримісячний строк для примирення та провадження у справі було зупинене на 3 місяці (а.с.110-113).

Після збігу вказаного терміну, розгляд справи був призначений на 14.11.2019 року, на 17.00 год. в судове засідання з`явилась заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 та її представник адвокат Биков Г.Є., а також представник позивача ОСОБА_2 адвокат Шишлюк В.Р.

В судовому засіданні заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 та її представник адвокат Биков Г.Є. категорично заперечували проти розірвання шлюбу і зазначали, що шлюб може бути збережений, однак на даний час позивач ОСОБА_2 виїхав до США, а тому вона не мала змоги примиритися з ним.

В свою чергу, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Шишлюк В.Р. категорично заперечувала проти збереження сім`ї і наполягала на розірванні шлюбу, оскільки позивач ОСОБА_2 заперечує проти збереження сім`ї.

Зазначені обставини на переконливу думку колегії суддів свідчать про те, що сім`я дійсно не може бути збережена і шлюб між сторонами має бути розірваним.

При цьому колегія суддів враховує, що з часу подачі позову пройшло більше 15 місяців, з моменту ухвалення оскаржуваного рішення суду пройшов майже рік, проте заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б свідчили про можливість збереження сім`ї, та про вжиті нею заходи щодо збереження сім`ї.

Не надала таких доказів заявник апеляційної скарги та її представник і за час зупинення провадження у справі, для надання сторонам строку для примирення, незважаючи на те, що з моменту надання строку для примирення і до відліту позивача ОСОБА_2 до США пройшло майже півтора місяці (з 08.08.2019 року по 20 вересня 2019 року) (а.с.117).

У зв`язку з цим, та враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 адвокат Биков Г.Є. в період судових дебатів заявив клопотання головуючому у справі судді Бойчуку А.Ю., який не розглянув заявлений відвід, залишивши його без розгляду протокольною ухвалою суду (а.с.55).

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки залишення заяви про відвід без розгляду можливе лише з підстав, передбачених ч.5 ст. 39 ЦПК України.

В інших випадках, а саме у разі заявлення відводу судді на підставі абз. 2 ч.3 ст. 39 ЦПК України, суд має діяти у відповідності до ст. 40 ЦПК України.

Таким чином, оскільки судом не було вирішено питання по заявленому відводу, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати, як ухвалене неповноважним судом і прийняти у справі постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, з підстав, викладених вище.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги, проте лише щодо ухвалення судового рішення неповноважним судом.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, та розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 ,укладений 08 серпня 2008 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 844, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 , номер 333559.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року скасувати.

Прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 ,укладений 08 серпня 2008 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 844 , свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 , номер 333559.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра