Справа № 642/14/19
Провадження 2-о/642/18/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

встановив:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Красний Луч Луганської області.

Враховуючи те, що главою 6 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовані дії судді при виявленні недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, тому суддя в даному випадку застосовує аналогію закону, передбачену ст.10 ЦПК України, та керується положеннями ст.185 ЦПК України, залишаючи заяву без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому, як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатисьу порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

В той же час, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті, заявником не вказано заінтересовану особу.

Крім того, за приписами частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У заяві заявник не вказує ступінь родинного споріднення з померлим.

Згідно з ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тлумачення поняття «родич», про яке йдеться у ч.1 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України, законодавцем не надано.

Однак, частиною 1 ст.71 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що фізична особа не має права відмовитися давати показання, крім показань щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім'ї чи близьких родичів.

Таким чином, за аналогією закону слід брати до уваги вищевказане тлумачення «родичів».

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, в порушення зазначених вимог, подана заява не містить достатніх доказів наявності родинних відносин між заявником та померлим, як і факту того, що заявник є представником родичів померлого.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що відсутня мета встановлення такого факту, не зазначені обставини звернення із заявою до суду, не обгрунтовано, якими доказами підтверджується вимога про встановлення факту смерті на окупованій території.

Дана заява надана до суду без додержання вимог, викладених у вищезазначених нормах цивільного процесуального законодавства України.

Для об'єктивного та своєчасного розгляду справи, враховуючи, що заява про встановлення факту смерті має бути розглянута негайно, а суд позбавлений можливості оперативно розглянути справу, оскільки вона містить зазначені недоліки, заявнику необхідно привести заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, а саме: вказати заінтересовану по справі особу (осіб), надати до суду уточнену заяву та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, вказати з якою метою просить встановити даний факт та навести обгрунтування звернення із такою заявою до суду, зазначити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, надати докази на підтвердження родинного споріднення із померлим або представництво родичів померлого.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 294, 318, 260-261 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху, надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя