Справа №463/4817/19
Провадження №2/463/1369/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

а участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору позики та стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача борг за договором позики від 07.11.2018 у розмірі 28000 грн., 3 проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 350 грн., проценти за користування коштами позивача у розмірі 2141,92 грн., а разом - 30491,92 грн.

Позов мотивує тим, що 07.11.2018 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача 28000 грн., які зобов`язалася повернути до 07.01.2019. Однак відповідач свій обов`язок не виконала, тому позивач просив стягнути заборгованість в судовому порядку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибула із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2018 між позивачем, як позичальником та відповідачем, як позикодавцем укладено договір позики грошей на суму 28000 грн., що підтверджується договором позики (а.с. 6), позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві грошові кошти у термін до 07.01.2019.

Відповідач у визначений договором строк позичені кошти не повернула.

Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім цього, згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунками, заборгованість відповідача за вказаним договором становить 30491,92 гривень, з яких 28000 гривень заборгованість за основною сумою позики, 350 грн. три відсотки річних, 2141,92 грн. проценти за користування коштами.

Із врахуванням зазначених вище положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та трьох процентів річних є підставними, оскільки заявлені позивачем за період, що обраховується з дати порушення права позивача (з 08.01.2019). А тому позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 28000 грн. основного боргу та 3 процентів річних за прострочене виконання грошового зобов`язання у розмірі 350 грн.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє враховуючи, що позивач мав право на отримання відсотки за користування його коштами в порядку ст. 536 ЦК України у період з наступного дня після укладення договору (08.11.2018) до дати виконання позичальником зобов`язання (07.01.2018 включно), однак позовні вимоги в цій частині заявлені за період починаючи з 08.01.2019, тобто після встановленого строку дії договору.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 714,45 гривень судового збору, тобто 92,98 % розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 265, 281, 282 ЦПК України, ст. ст., 61, 611, 325, 526, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07 листопада 2018 року в розмірі 28000 грн. (двадцять вісім тисяч гривень) та три процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 350 грн. (триста п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 714,45 грн. (сімсот чотирнадцять гривень сорок п`ять копійок) судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 04 листопада 2019 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя В.Я. Мармаш