Дата документу 12.11.2019 Справа № 310/7866/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/7866/18 Головуючий у 1 інстанції Крамаренко А.І.
Провадження №22ц/807/2045/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», про захист справ споживача, визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ТОВ «Запоріжгаз Збут», про захист справ споживача, визнання дій неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та є користувачем послуг з газопостачання за вказаною адресою на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 .

Зазначав, що ним було виявлено факт, що пломба на лічильнику газу є пошкодженою та відпала, про що він 15.02.2018 року сповістив представників ПАТ «Запоріжгаз», які повідомили, що потрібно чекати контролера.

03 березня 2018 року до нього прийшов представник (контролер) ПАТ «Запоріжгаз» та виявив факт нібито несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме пошкодження, розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу в місця приєднання лічильника газу до діючого газопроводу. Про що був складений акт про порушення №1552.

12 березня 2018 року представником ПАТ «Запоріжгаз» був складений протокол №000439 направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку, з метою перевірки та підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу приладу.

16 березня 2018 року була проведена повірка газового лічильника №03146871, про що було складено протокол №694, де зазначено, що порушень немає, лічильник придатний. Згодом представником ПАТ «Запоріжгаз» був складений акт, відповідно до якого вищевказаний лічильник було встановлено на місце після повірки та опломбовано.

Однак, 01 червня 2018 року ОСОБА_2 отримав від відповідача лист з додатками, в якому було зазначено, що комісією було розглянуто вищевказаний акт про порушення та був здійснений перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 14.02.2018 року по 28.02.2018 року на суму 8613,19 грн. Про що було складено акт розрахунок недолікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року, де зазначено, що розрахунок було здійснено відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, а також було складено та надіслано розрахунок на оплату вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного агу від 30.05.2018 року.

Вказує, що ним самостійно було виявлено пошкодження пломби про що він письмово повідомив відповідача; його лічильник був придатний до експлуатації, що підтверджується відповідною повіркою, однак, всупереч закону, йому була нарахована заборгованість за газ, що є прямим порушенням закону.

З урахуванням наведеного позивач просив суд визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» неправомірними, щодо нарахування заборгованості в розмірі 8613,19 грн. з приводу виявлення порушення, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, а саме: розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу, оформленої Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року на підставі Акту про порушення №1552 від 03.03.2018 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року позов задоволено.

Визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» неправомірними, щодо нарахування заборгованості в розмірі 8613,19 грн. з приводу виявлення порушення, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, а саме: розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу, оформленої Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року на підставі Акту про порушення №1552 від 03.03.2018 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 самостійно виявив пошкодження пломби на лічильнику газу та 15.02.2018 року письмово звернувся до Оператора ГРМ з відповідною заявою. За результатами позачергової повірки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу не виявлено і він визнаний придатним для подальшої експлуатації. А отже, у Оператора ГРМ не було законних підстав для нарахування заборгованості в розмірі 8613,19 грн. з приводу виявлення порушення, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, а саме: розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу, оформленої Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року на підставі Акту про порушення №1552 від 03.03.2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу. в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не встановлення судом першої інстанції характер правовідносин, допущення припущень при оцінці фактів та доказів, просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року, та постановити нове, яким в позові ОСОБА_1 відмовити. Також просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжгаз» судові витрати за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що твердження позивача стосовно придатності ЗВТ за результатами проведеної позачергової повірки не спростовують факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ шляхом пошкодження пломбу вального матеріалу, оскільки факт пошкодження (розірвання) пломбу вального матеріалу є закінченим правопорушенням, а проведення позачергової повірки є регламентною процедурою задля подальшого введення ЗВТ до експлуатації. Щодо тверджень ОСОБА_1 про належне повідомлення Оператора ГРМ про роботу ЗВТ у позаштатному режимі, зазначають, що лист щодо перевірки газового обладнання, який міститься в матеріалах справи, не містить ознак його вручення чи направлення поштовим зв`язком Оператору ГРМ, та взагалі стосується перевірки газового обладнання. Крім того, зазначають, що визнання незаконними дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» щодо нарахування (донарахування) об`ємів природного газу не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

01 листопада 2019 року від ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , в порядку ст. 360 ЦПК України, надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжгаз». Зазначають, що суд першої інстанції всебічно розібрався в матеріалах справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення по справі, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. З огляду на те, що факт несанкціонованого втручання в роботу приладу доведено не було, заборгованість була нарахована неправомірно. Оскільки законом чітко встановлено, що порушення є тільки несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), але не розірвання пломбу вального матеріалу. З урахуванням того, що несанкціонованого втручання не було а є лише розірвання пломбу вального матеріалу, на якому встановлено охорону пломбу, а Законом розірвання пломбу вального матеріалу як порушення не передбачено, тому і відповідальності не повинно бути. Просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз», а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Натомість, вказане не відповідає матеріалам справи, оскільки вбачається, що ОСОБА_2 на підставі права власності належить домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 11-14).

За адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрована одна особа, встановлено газові прилади: плита та двоконтурний котел. Опалювальна площа домоволодіння складає 113,40 кв.м. Нарахування обсягів спожитого природного газу здійснюється згідно показань лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4 № 03146871 (2008 року випуску, дата настання терміну чергової повірки лічильника газу до 20.01.2019).

20 січня 2014 року за вищевказаною адресою працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу марки «Gallus» типорозміру G-4 зав. № НОМЕР_2 , лічильник газу опломбовано пломбою № R 12651753.

Вищенаведене також визнається учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення зазначених статей узгоджуються із сталою практикою Європейського Суду, так у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

В порушення вищенаведених вимог, судом першої інстанції також було встановлено, що 15 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Запоріжгаз» із заявою про пошкодження пломби на лічильнику газу.

Так, в матеріалах справи міститься копія заяви від ОСОБА_1 на ім`я начальника відділення ПАТ «Запоріжгаз», в якій він просить перевірити газове обладнання (а.с. 19).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що у вказаній заяві відсутні відмітка та реєстраційний номер її отримання ПАТ «Запоріжгаз». Також, з доданої заяви не вбачається, що вона подана у зв`язку з пошкодженням лічильника газу або пломбувальних матеріалів на ньому.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що 03 березня 2018 року за наслідками перевірки технічної справності лічильника обліку газу, представниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» складено акт про порушення № 1552, у якому зафіксовано, в графі: встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу вимірювальної техніки, що є порушенням п. 1,3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС зазначено: пошкодження; розірвання пломбу вального матеріалу на якому встановлено охоронну пломбу R 12651753 в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу (а.с. 21-22).

Вказаний акт підписано споживачем ОСОБА_1 без зауважень.

12 березня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник газу марки «Gallus» типорозміру G-4 зав. № НОМЕР_2 , про що було складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку, із зазначенням часу та адреси, за якою буде проведена повірка (а.с. 20).

Відповідно до протоколу від 16 березня 2018 року № 694 за результатами повірки вказаний лічильник газу було визнано придатним до подальшої експлуатації (а.с. 18).

23 березня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, за відсутності споживача ОСОБА_1 було розглянуто акт про порушення від 03 березня 2018 року № 1552 та прийнято рішення про його задоволення, у зв`язку з чим, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ були здійснені донарахування обсягу природного газу (а.с. 36)

27 березня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою ОСОБА_1 було встановлено після повірки вказаний лічильник газу марки «Gallus» типорозміру G-4.

Відповідно до акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме розірвання пломбу вального матеріалу, вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу становить 8613,19 грн. ( а.с. 37).

Саме здійснення нарахування не облікованого обсягу газу в сумі 5613,19 грн. і просив визнати неправомірним позивач.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, провадження № 14-503цс18 вказано, що як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками ПАТ «Запоріжгаз» акт про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у Постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17, провадження № 61-27407св18, вказано що оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Акт та протокол у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника з позовом до суду про відшкодування збитків.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11.

Розглядаючи заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги по суті, суд першої інстанції не врахував, що як складений працівниками ПАТ «Запоріжгаз» акт про порушення від 03.03.2018 року, Протокол направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку від 12.03.2018 року так і акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Вони не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, а лише фіксацією виявленого порушення. Отже певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.

Таким чином, оскарження дій лише щодо факту проведення розрахунку заборгованості, як і самого акта-розрахунку, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Положеннями частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги, заявлені позивачем, не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України, оскільки оскарження дій відповідача лише щодо факту складання зазначених документів, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту, тому підстав для задоволення заявлених ОСОБА_4 не було. А отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Таким чином, ураховуючи задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн. (а.с. 96, 118).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», про захист справ споживача, визнання дій неправомірними залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» судовий збір за продання апеляційної скарги у розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.»

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: