Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Дудка Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Запорізької товарної біржі «Торг-Інвест», ОСОБА_5 , Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Юлія Анатоліївна, про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Василівського районного суду Запорізької області, уточнений нею в ході підготовчого судового засідання, в якому просить визнати за нею право власності на гараж в порядку на спадщину спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина гараж АДРЕСА_1 , який належав померлому згідно договору купівлі-продажу від 19.08.1997 року, укладеному на товарній біржі «Торг-Інвест» м. Запоріжжя. ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , разом з дружиною позивачкою ОСОБА_1 За життя ОСОБА_6 склав заповіт посвідчений 23.09.1999 року та зареєстрований в реєстрі за №1781. Окрім позивачки ОСОБА_1 , спадкоємицями за законом першої черги є їх дочки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпрорудненської нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №118/2018. Однак, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_6 . Враховуючи, щоу позивача ОСОБА_1 відсутній оригінал правовстановлюючого документу, вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Василівського районного суду від 16 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду від 17 вересня 2019 року закрите підготовче засідання і справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена за адресою реєстрації, поштова коренспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «інші причини невручення».

Представник відповідача Запорізької товарної біржі «Торг-Інвест» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи були повідомлені за адресою реєстрації, поштова коренспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «інші причини невручення».

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений за останньою відомою адресою реєстрації, проте поштова коренспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «інші причини невручення».

Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують.

Представник третьої особи - приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А. в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04.11.1983 року виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №215 (а.с.9).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №11366 від 20.12.2018 року, ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 20.01.1988 по 22.06.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з ним на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знята з реєстраційного обліку з 11.07.2018 року, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с.10).

Відповідно до заповіту від 23 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Бесараб А.О. і зареєстрованого в реєстрі за №1781, ОСОБА_6 , що мешкав в АДРЕСА_3 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до договору купівлі-продажу гаражу від 19.08.1997 року брокер ОСОБА_7 діюча згідно договору-доручення №92П від 19.08.1997 року від ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , з однієї сторони, та брокер ОСОБА_8 , діюча згідно договору-доручення №92К від 19.08.1997 року від ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 іншого боку, відповідно до результатів біржових торгів, що складаються на Запорізькій Товарній Біржі «Торг-Інвест» 19.08.1997 року уклали Договір купівлі-продажу гаражу АДРЕСА_1 , згідно з яким позивач у власність придбав вищевказаний гараж загальною площею 26,5 кв.м, з цегли, рік побудови не встановлений, позначений на плані літерою А-1. На підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, договір зареєстрований на Запорізькій Товарній Біржі «Торг-Інвест» в «Журналі реєстрації правочинів» №Н-2654 від 19 серпня 1997 року (а.с.12).

На час укладання договору купівлі-продажу нерухомості діяв Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року, який в подальшому втратив чинність з 01.01.2004 року на підставі Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року.

Статтею 227 ЦК УРСР, який діяв на час укладення правочину, передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

У п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомості майна №Н-2654 від 19 серпня 1997 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, у відповідності до вимог ст. 227 ЦК України договір підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.

За змістом ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу) закон дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не

звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України (в редакції від 16.01.2003р.), який набрав чинності з 01.01.2004 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами ч.3,4 ст.334 ЦК України (в редакції від 16.01.2003р.) передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме на майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.

Так, Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки №854 від 10.12.2018 року виданої РКП «Василівське БТІ», в тому, що згідно інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності №88-2 від 29.04.1996 року виконкому Дніпрорудненської міської ради. Даний правовстановлюючий документ зареєстрований на паперових носіях в реєстровій книзі №2 за реєстровим №200. Вищевказаний об`єкт нерухомого майна складається з: гаража літ. «А-1» загальною площею 26,5 кв.м (а.с.19).

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради народних депутатів №458 від 09 грудня 1997 року про реєстрацію права власності на гараж та надання земельної ділянки ОСОБА_6 , виконком Дніпрорудненської міської ради вирішив скасувати рішення виконкому №145 від 12.03.1996 року «Про визнання права власності на гараж і надання земельної ділянки під гараж ОСОБА_5 ». Зареєструвати право власності на гараж загальною площею 26,5 м2 по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу Запорізької Товарної Біржі «Торгінвест» №Н-2654 від 19.08.1997 року за ОСОБА_6 . Надати ОСОБА_6 земельну ділянку площею 30 м2 за адресою АДРЕСА_1 у постійне користування (а.с.60).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про

право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2019 року №176/02-31/02-14/118-2018 відповідно до якої позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_6 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18).

Таким чином, враховуючи, що гараж АДРЕСА_1 належав на праві власності померлому ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на гараж відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Запорізької товарної біржі «Торг-Інвест», ОСОБА_5 , Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Юлія Анатоліївна, про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_3 ) право власності на гараж АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова