ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 643/10478/19

Провадження № 22-ц/818/ 5668/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року, ухваленого суддею Горбуновою Я.М.

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 122933 грн 86 коп. та витрати по оплаті судового збору.

Позов мотивований тим, що 08.10.2013 між сторонами був укладений кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідачка належним чином свої обов`язки за договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 травня 2019 року складає 310512,68 грн., з яких 7827,18 грн. заборгованість за кредитом; 298185,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Позивач на свій розсуд просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише частину, яка становить 122933,86 грн., з яких 7827,18 грн. заборгованість за кредитом; 115106,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.10.2013 по 31.03.2018.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.11.2011, що утворилась станом на 03.03.2019 року у розмірі 19890,31 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1796,07 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 6452,75 грн., пені за прострочене зобов`язання у розмірі 10327,86 грн; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн у розмірі 1313,63 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1786,72 грн, а всього 21677,03 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ані в позовній заяві, ані в документах, що долучені до неї не містяться відомості щодо часу, способу виконання позивачем умов кредитного договору з надання кредитних коштів в розмірі та в спосіб, визначений домовленістю сторін, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору є не обґрунтованим, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги посилається на те, що підписана відповідачкою анкета-заява №б/н від 08.10.2013 року складає між сторонами договір, в якому є персональні дані відповідачки, умови кредитування та додаткова інформація яка необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачка підписавши анкету-заяву висловила згоду про оформлення договору кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила, що анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг є кредитним договором.

Висновки суду, що розрахунок заборгованості не відображає руху коштів є помилковим, оскільки в ньому відображено всі дії по картці. Крім того, вказаний розрахунок відповідачкою не оскаржувався.

Відзиву до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що з метою отримання кредитної картки ОСОБА_1 08 жовтня 2013 року підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Приватбанк», та отримання платіжної картки відповідно до умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів (а.с. 6).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 31 травня 2019 року складає 310512,68 грн., з яких 7827,18 грн. заборгованість за кредитом; 298185,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Позивач на свій розсуд просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише частину, яка становить 122933,86 грн., з яких 7827,18 грн. заборгованість за кредитом; 115106,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.10.2013 по 31.03.2018.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що Банком не доведено отримання ОСОБА_1 кредитного ліміту у сумі 4000 грн., з анкети-заяви від 08.10.2013 року не вбачається жодних умов укладення між сторонами кредитного договору, а саме: відсутні відсотки, штрафи, пеня не зазначено бажаного кредитного ліміту, не міститься і інформації яку саме кредитну картку отримала відповідачка, а також не має строків виконання зобов`язань.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому є таким що відповідає вимогам закону.

Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не підписані боржником.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У анкеті-заяві позичальника від 08 жовтня 2013 року процентна ставка не зазначена. Не міститься і вимог строків виконання зобов`язання. Також відсутні відомості про домовленість сторін щодо розміру коштів, які надаються в кредит, окрім цього вказана заява не підтверджує факт надання позивачем та, відповідно, отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позовній заяві.

Розрахунок заборгованості містить відомості лише про загальну заборгованість відповідача перед позивачем за умовами договору, які не підписані відповідачем та не є його невід`ємними частинами, а саме заборгованість за кредитом, процентами, пенею, штрафами, при цьому розрахунок складений таким чином, що суд не вбачає можливості виокремити саме непогашену суму, фактично надану позивачем в кредит відповідачу, яка і підлягає стягненню за даним кредитним договором відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). До того ж вказаний Розрахунок заборгованості не підтвердженний первинними документами бухгалтерського обліку, які необхідні суду для встановлення факту отримання відповідачем грошових коштів в сумі, зазначеній в позовній заяві, а самі по собі розрахунки заборгованості не можуть бути належними доказами на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів.

З огляду на те, що наданий суду першої інстанції доказ на який посилався апелянт не може вважати достовірним доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини і цей недолік не був усунутий, судова колегія позбавлена можливості надати позовним вимогам в цій часті оцінки.

Також Банком надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Повна версія Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомлювалася і погоджувалась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, судова колегія відхиляє доводи позивача щодо узгодження порядку нарахування процентів за користування кредитом, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текс постанови складено 20.11.2019