Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1186, виданого 12.08.2019 року та земельної ділянки площею 0,0813 га, що розташована за тією самою адресою, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1189, виданого 12.08.2019 року. На підставі витягу № 57183447 та 57183375 від 12.08.2019 р. позивач володіє всім майном та є його одноособовою власницею.

В житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 зареєстровані позивач, дочка - ОСОБА_3 , 1973 р. н., та онуки - ОСОБА_4 , 1996 р. н. ОСОБА_5 , 2006 р. н. та ОСОБА_2 , 1994 р. н. У вказаному домоволодінні зареєстрований, але не проживає її онук ОСОБА_2 , 1994 р. н.

Фактично позивач проживає одна, несе необхідні витрати, сплачує комунальні послуги та доглядає за технічним станом будинку - самостійно. Позивач є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію. Комунальні платежі, які їй необхідно сплачувати є для неї значним фінансовим навантаженням. Відповідач в свою чергу, хоч в будинку і зареєстрований, але відмовляється допомагати позивачу в оплаті комунальних послуг. Відповідач з 2014 року фактично не мешкає на житловій площі вказаного будинку, не бажає самостійно знятися з реєстраційного обліку, його точне місцезнаходження на даний момент невідоме.

Факт того, що відповідач в будинку по АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року та що зв`язок відповідача з будинком втрачено, в ньому не має його особистих речей засвідчено комісією у складі депутата сільської ради та 2 -х сусідів та затверджений Головою Дубіївської сільської ради.

Отже, тривалий час відповідач в житловому будинку, в якому він числиться зареєстрованим, як такий, що проживає, фактично не мешкає за даною адресою, не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку, не є власником житла, у якому прописаний, договором, законом або іншими документами не встановлено його право користування будинком, не бере участь по догляду за нерухомим майном, не сплачує комунальні послуги, інші витрати, пов`язанні з утриманням нерухомого майна, в даний час його місцеперебування не відоме. У зв`язку із реєстрацією відповідача на житловій площі, позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

На підставі викладеного просить суд визнати, що ОСОБА_2 , 1994 р. н., втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 10.10.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався на адресу реєстрації його місця проживання. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено що, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2019 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1186.

Згідно досліджених судом копій квитанцій, наданих позивачем, остання сплачувала за комунальні послуги протягом останніх декількох місяців.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 258 від 15.08.2019 року, ОСОБА_1 має домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , у якому зареєстровані ОСОБА_1 1954 р.н., ОСОБА_3 1973 р.н. донька, ОСОБА_4 1996 р.н., онук, ОСОБА_5 , 2006 р.н. онука, ОСОБА_2 1994 р.н. онук, зареєстрований але не проживає.

Згідно акту обстеження будинку від 15.08.2019 року, ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично з 2014 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зв`язок ОСОБА_2 з будинком втрачено, особистих речей у будинку немає.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично з 2014 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому втратив право користування житловим приміщенням в даному будинку, тому позов у цій частині підлягає до задоволення.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Таким чином позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають до задоволення та є передчасними, оскільки позивач не звертався з рішенням суду, яке набрало законної сили, до уповноважених органів про зняття відповідача з реєстрації.

На підставі вище вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку по: Алєксєєва АДРЕСА_1 .

Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивачем судовий збір не сплачено, тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України, керуючись ст. ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, будинком по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі права власності.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят всім) грн. 40 (сорок) коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов