Справа № 200/2271/17
Провадження № 6/200/306/18
У Х В А Л А

03 січня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Сисо А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горбачової О.О. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горбачова О.О. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з поданням, в якому ставиться питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 200/2271/17 про відібрання у ОСОБА_3 дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернення матері ОСОБА_5.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином.

Боржник ОСОБА_2 та стягувач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про розгляд подання повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали подання, матеріали цивільної справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За нормою п.18 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Оцінюючи обґрунтованість поданого клопотання, суд бере до уваги наступні обставини.

На виконанні у Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 56814013 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2200/2271/17 від 17.07.2018 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про відібрання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та повернення дитини матері ОСОБА_5.

Боржником у виконавчому провадженні № 56814013 є ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів, доданих до подання, вбачається, що постановою від 20.07.2018 року державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горбачової О.О. відкрито виконавче провадження № 56814013.

02 серпня 2018 року державний виконавець направив на адресу боржника вимогу про виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що в наданий строк на самостійне виконання Боржником рішення суду не виконано.

10 вересня 2018 року державним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, боржник не проживає, зі слів сусідів, виїхав разом з дитиною на тимчасову окуповану територію - АР Крим. Більше року за вказаною адресою не з'являвся.

Таким чином, державним виконавцем вжито всі можливі заходи, спрямовані на повне та фактичне виконання судового рішення, але воно залишається невиконаним з вини боржника ОСОБА_2.

Зазначене свідчить про відсутність у боржника свідомого волевиявлення на виконання рішення суду.

Суд також бере до уваги, що судове рішення, виконавчий лист за яким знаходиться на примусовому виконанні, стосується інтересів малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку боржник протиправно утримує у себе та не повертає матері.

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного рішення суду та задля недопущення порушення інтересів дитини, а також відновлення прав стягувача, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, про яке достеменно обізнаний, і державний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з новою редакцією ЦПК України, підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон є сама наявність невиконаного ним судового рішення.

Керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горбачової О.О. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом у справі № 200/2271/17, виданого 17.07.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про відібрання у ОСОБА_2 дитини - малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення матері ОСОБА_5, з якою дитина проживала за адресою АДРЕСА_1.

Направити ухвалу для виконання до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (49070, м. Дніпро, вул. Поля, 1) та Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), та до відома на адресу Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску