П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року місто Київ

справа № 757/53167/18-ц

провадження № 22-ц/824/15332/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва у складі судді Новака Р.В. від 2 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "999", про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ "999", про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 2 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

У поданій апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва. Скаржник зазначає, що судом було відкрито провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідач є фізичною особою, яка не здійснює підприємницьку діяльність, а тому позов в силу статті 27 ЦПК України слід було пред`являти за його зареєстрованим місцем проживання (Святошинський район), а не за місцем здійснення ним професійної діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що доводи відповідача є безпідставними, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відкриття провадження.

ТОВ "999" не скористалося своїм правом на подання відзиву.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим частиною 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Таким чином, Татарченко В.Г. в межах даного провадження виступає не як фізична особа, а як суб`єкт, уповноважений державою здійснювати незалежну професійну діяльність з примусового виконання судових рішень.

Водночас у випадку пред`явлення позову до суб`єкта незалежної професійної діяльності жодних спеціальних норм, які регулюють питання визначення підсудності таких спорів ані в ЦПК України, ані в інших законодавчих актах не закріплено.

У зв`язку з цим слід застосовувати правила частини 1 статті 27 ЦПК України щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача.

Проте подання такої позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача - приватного виконавця неможливе, оскільки така особа діє не як фізична особа, а як суб`єкт, уповноважений державою здійснювати незалежну професійну діяльність з примусового виконання судових рішень.

Отже, у випадку, коли відповідачем у справі є приватний виконавець, позов подається за місцем здійснення ним зареєстрованої професійної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивач звернувся з даним позовом до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування Татарченка В.Г. як приватного виконавця, тобто за місцем

здійснення останнім його професійної діяльності, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що справа підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Ураховуючи наведені обставини, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та відхиляються колегією суддів.

Згідно статі 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 2 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 2 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова