Справа № 653/2955/18
Провадження № 2/653/516/19
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2019 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемності правочину

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 23052,2 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 638 316,41 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9574,73 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 08.04.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про фінансовий лізинг № 00007029 відповідно до якого Позивач зобов`язався передати у розпорядження Відповідача об`єкт лізингу транспортний засіб, типу VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску, а Відповідач зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором, шляхом здійснення платежів, відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. 08.04.2013 року, позивач виконав свої зобов`язання, передавши відповідачеві об`єкт лізингу. Вартість обєкту лізингу, яка погоджена Сторонами, згідно з умовами договору про фінансовий лізинг № 00007029 від 08.04.2013 року становила еквівалент 46010,40 доларів США. Внаслідок неналежного виконання Відповідачем умов договору утворилась заборгованість, і як наслідок, позивач розірвав вищевказаний договір лізингу, в наслідок чого, ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути об`єкт лізингу. Дане зобов`язання відповідачем виконано не було, внаслідок цього 14 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 911 про повернення об`єкту лізингу. 18 серпня 2015 року об`єкт лізингу було повернуто позивачу. За результатами оцінки транспортного засобу VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску, здійсненої 26 серпня 2015 року, вартість об`єкта лізингу на момент його повернення лізингодавцю складала 611147,37 грн., що станом на 26 серпня 2015 року буо еквівалентно 22958,20 доларів США. Таким чином, вартість об`єкта лізингу за час його використання відповідачем знизилась на 23052,2 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 638 316,41 гривень. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 вищевказану суму та судові витрати.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі. Просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав. До суду було надіслано відзив на позов, який в судовому засіданні підтримав, обґрунтовує свою незгоду тим, що відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України, на яку посилається позивач - У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Повернення автомобіля відбулось, тобто сторони повернулись в первісне положення. Вважає їх необґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Порше лізинг Україна» задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про фінансовий лізинг № 00007029 відповідно до якого Позивач зобов`язався передати у розпорядження Відповідача об`єкт лізингу транспортний засіб, типу VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску, а Відповідач зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором, шляхом здійснення платежів, відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. 08.04.2013 року, позивач виконав свої зобов`язання, передавши відповідачеві об`єкт лізингу.

Вартість обєкту лізингу, яка погоджена Сторонами, згідно з умовами договору про фінансовий лізинг № 00007029 від 08.04.2013 року становила еквівалент 46010,40 доларів США.

Внаслідок неналежного виконання Відповідачем умов договору утворилась заборгованість, і як наслідок, позивач розірвав вищевказаний договір лізингу, в наслідок чого, ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути об`єкт лізингу. Дане зобов`язання відповідачем виконано не було, внаслідок цього 14 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 911 про повернення об`єкту лізингу. 18 серпня 2015 року об`єкт лізингу було повернуто позивачу. За результатами оцінки транспортного засобу VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску, здійсненої 26 серпня 2015 року, вартість об`єкта лізингу на момент його повернення лізингодавцю складала 611147,37 грн., що станом на 26 серпня 2015 року було еквівалентно 22958,20 доларів США.

ТОВ «Порше Лізинг Україна»звернулись до Генічеського районного суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Договору фінансового лізингу. Відповідач, у свою чергу, звернувся з зустрічним позовом про визнання договору Фінансового лізингу №00007029 від 08.04.2013 р повністю виконаним. Справі було присвоєно номер №653/3587/15-ц.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25 липня 2016 року у справі №653/3587/15-ц було відмовлено у задоволенні первісної позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна», частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізингу Україна» про визнання договору виконаним.

За наслідками апеляційного оскарження вказаного судового рішення Апеляційним судом Херсонської області було прийнято Постанову від 17 січня 2018 року у справі №653/3587/15-ц, яким рішення суду першої інстанції скасоване. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволені первісного та зустрічного позовів.

Також, ОСОБА_1 звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору Фінансового лізингу №00007029 від 08.04.2013 року недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди. Справі було присвоєно №653/3502/16-ц.

30 серпня 2017 року Генічеським районним судом Херсонської області було ухвалено рішення у справі №653/3502/16-ц, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним договір Фінансового лізингу №00007029 від 08.04.2013 р., стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» 397 957,72 гривень, сплачених ним лізингодавцю в рахунок виконання умов договору; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

18 грудня 2017 року Апеляційним судом Херсонської області було прийнято Постанову у справі №653/3502/16-ц, якою Рішення Генічеського районного суду Херсонської області було залишено без змін.

Автомобіль VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску був повернутий ТОВ «Порше Лізинг Україна» 18 серпня 2015 року , ринкова вартість на момент повернення 638 315,41 грн, про що сторони не заперечують.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов`язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов`язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Як вбачається з позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна», що розглядається судом, позивач вказує, що відповідач користувався автомобілем VW СС 1.8 ТSI, 2013 року випуску з квітня 2013 року по серпень 2015 року, а за даний період вартість транспортного засобу значно знизилася у звязку з його експлуатацією відповідачем. Зазначені обставини є підставою для застосування правил ч.1 ст. 216 ЦК України.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина першастатті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Судом при розгляді справи враховується, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі на підставі недійсного договору( що визнано судом) фінансового лізингу від 08 квітня 2013 року мають певні особливості, а саме: з моменту виникнення між сторонами у справі спірних правовідносин ОСОБА_1 користувався предметом лізингу (вказаний вище транспортний засіб), який належить на праві власності ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Відповідно достатті 216 ЦК Україниу разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у випадку неможливості такого повернення (зокрема, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі) необхідно відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі застосування реституції за нікчемним договором лізингу, лізингодавець зобов`язаний повернути лізингоодержувачу сплачені ним платежі на виконання умов договору. Лізингоодержувач, у свою чергу, зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме об`єкт лізингу, яким він користувався.

Обов`язок набувача повернути іншій стороні безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна у разі його відсутності.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина першастатті 1212 ЦК України).

Правовідносини за нікчемним договором фінансового лізингу на підставі якого відбулося фактичне користування позивачем транспортним засобом відповідача за своїм змістом є кондикційними. Оскільки договір є нікчемним з моменту його укладення, то фактичний користувач предмета лізингу, який без достатньої правової підстави за рахунок власника предмета лізингу зберіг у себе майно, зобов`язаний повернути таке майно власнику на підставі частини першоїстатті 216 ЦК України.

В даному випадку таке повернення відбулось що до звернення позивача до суду. Вимоги щодо стягнення зменьшення вартості зазначеного автомобіля під час відносин , які тривали до моменту повернення автомобіля , а саме по серпень 2015 року не регулюються ч.1 ст.216 ЦК України на яку посилається позивач.

Отже, при застосуванні наслідків нікчемності договору фінансового лізингу, суд повинен повернути сторони договору в попереднє становище з урахуванням наведених вище роз`яснень, а тому ТОВ «Порше лізинг Україна» має право на отримання від відповідача ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді лізингових платежів за весь час користування обєктом договору лізингу, тобто за період з 08.04.2013 року по день вилучення ТЗ по 18.08.2015 року. Проте, даний спір був предметом позову в справі №653/3587/15-ц, за результатами якої, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25 липня 2016 року у справі №653/3587/15-ц було відмовлено у задоволенні позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків по договору Лізингу. За наслідками апеляційного оскарження вказаного судового рішення Апеляційним судом Херсонської області було прийнято Постанову від 17 січня 2018 року у справі №653/3587/15-ц, якою у задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків по договору Лізингу також було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене не підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Порше лізинг Україна» про стягнення грошової суми у розмірі 23052,2 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 638 316,41 гривень, що заявлена ТОВ «Порше Лізинг Україна» про стягнення з ОСОБА_1 в якості відшкодування зниження вартості ТЗ у зв`язку із його експлуатацією відповідачем.

Керуючись ст..260, 264-266, ЦПК України, ст..216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовити.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» відшкодування зміни вартості об`єкта лізингу, що становить 23052,2 доларів США, що еквівалентно 638 316,41 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду в термін 30 днів з дня оголошення рішення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна