Справа № 127/2999/19
Провадження № 22-ц/801/2418/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

21 листопада 2019 рокуСправа № 127/2999/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Медичний стоматологічний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про видалення з електронної бази МКП «Медичний стоматологічний центр» персональних даних позивача, заборону подальшого їх розміщення в електронній системі щодо позивача та її сім`ї, ведення медичної документації щодо позивача та її сім`ї виключно на паперових носіях, про відшкодування матеріальних втрат та моральної шкоди,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила: - видалити з електронної бази даних МСЦ всі незаконно, без відома та згоди, зібрані персональні дані та використанні проти неї; заборонити подальше розміщення будь-якої інформації в електронній системі щодо неї та її сім`ї, а також присвоєння будь-яких ідентифікаторів людини, віднестися до них, як до людей, які відмовляються від використання новітніх технологій; - вести медичну документацію щодо неї та її сім`ї виключно на паперових носіях, тобто в раніше існуючій формі; - відшкодувати матеріальні втрати в розмірі 13 846 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано МКП «Медичний стоматологічний центр» видалити з електронної бази МКП «Медичний стоматологічний центр» персональні дані ОСОБА_1 . У решті вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові щодо видалення з протизаконно створеної електронної бази даних відповідача негайно її персональних даних, негайно усієї конфіденційної інформації членів її родини, ведення подальшого обліку на паперових носіях та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поставила питання про призначення у даній справі експертизи паперової та електронної карток в порівнянні, для дослідження об`єктивних, фактичних обставин справи незалежними експертами.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

МКП «Медичний стоматологічний центр» разом із відзивом на апеляційну скаргу подало клопотання, у якому просить відмовити у призначенні експертизи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 правом на подання заперечення щодо поданого ОСОБА_1 клопотання не скористалася.

Розглянувши, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, вказане клопотання, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання, в тому числі, про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч.1 ст.103 ЦПК України).

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 в позовній заяві просила призначити експертизу електронної та паперової документації щодо неї.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи електронної та паперової документації, оскільки згідно заяви позивача вона бажала провести експертизу медичної документації для «виправлення помилки» в іншій справі, однак, вказані вимоги не є предметом спору в даній справі та ці обставини не входять в предмет доказування (а.с.62 т.2).

29.07.2019, отримавши відмову у призначенні експертизи, ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву із зазначенням переліку питань, з яких має бути проведена експертиза, а 01.08.2019 - клопотання, в якому просила призначити експертизу лише паперової картки (а.с. 97,103 т. 2).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення експертизи паперової медичної картки, оскільки записи в паперовій картці та їх достовірність не є предметом розгляду в даній справі, а позивач помилково ототожнює предмет позову та заяву про призначення експертизи.

У рішенні суду першої інстанції зазначено, що у межах розгляду справи суд сприяв позивачу з визначенням виду експертизи в межах предмету позову, для чого викликав судово-медичного експерта та експерта в галузі інформаційних технологій, однак, позивач наполягала на проведені почеркознавчої експертизи паперової картки.

Натомість, з апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що згідно її клопотання від 01 серпня 2019 року в суді першої інстанції вона просила призначити експертизу лише паперової картки, в апеляційній скарзі знову ставить питання про проведення експертизи обох карток, що свідчить про суперечливість її позиції з приводу того, експертизу яких документів потрібно призначити.

Апелянтом не зазначено вид (підвид) експертизи, яку вона просить призначити, що унеможливлює суд виконати вимоги ч. 4 ст. 103 ЦПК України щодо визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, орієнтовний перелік яких наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

На думку апеляційного суду, мотиви клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи виходять за межі позову.

Апеляційний суд вважає, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, основним критерієм для призначення експертизи є необхідність спеціальних знань з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_1 не мотивує потребу у спеціальних знаннях при досліджені обставин, а лише обґрунтовує необхідність встановити певні обставини при проведені експертизи.

Факт невідповідності записів (як в паперовій, так і електронній формі) позивач підтверджує конкретними обставинами, які, на думку апеляційного суду, можливо проаналізувати без спеціальних знань, а отже доцільності в призначені будь-якої експертизи немає.

Крім того, ОСОБА_1 не вказує, яким чином експертиза узгоджується із вимогами позову, а також з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Стверджуючи про незаконність дій з боку працівників медичного закладу (фальсифікація, обман, підробка підпису тощо), позовних вимог, які б були наслідком таких незаконних дій, позивач не заявляла.

Також апеляційний суд бере до уваги мотивацію суду першої інстанції в частині мотивів відмови в призначенні заявленої ОСОБА_1 експертизи, зокрема, що обставини, які просить встановити позивач за допомогою експертизи, не входять в предмет доказування у даній справі.

Інші мотиви апеляційної скарги щодо необхідності призначення експертизи є нелогічними, з суперечностями, що ускладнює розуміння їх суті.

Керуючись ст.ст. 103, 365, 381 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало