ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6594/19
провадження № 2/753/5207/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. З 21.07.2015 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Подружнє життя сторін не склалося із-за повної відсутності порозуміння між ними і розбіжностей у поглядах на сімейне життя. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2017 шлюб сторін було розірвано. Восени позивач на вимогу відповідача залишила їх спільне житло і разом з дитиною переїхала до орендованої квартири, на оплату якої вона витрачає 8000 грн. на місяць. Після розірвання шлюбу син майже повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу, достатню для утримання сина, не виконує у повній мірі свої батьківські обов`язки, не цікавиться успіхами та розвитком сина. Лише іноді він перераховує позивачу на картку 1000 грн., але не кожного місяця, та цих коштів не вистачає на потреби дитини. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти річного віку, оскільки син часто хворіє. Утримувати дитину позивачу допомагають її батьки. Відповідач інших утриманців немає, отримує значний мінливий дохід, оскільки з 2012 р. працює адвокатом.

У відзиві відповідач виклав заперечення на позов, у яких послався на необґрунтованість розміру позовних вимог та неспроможність сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вказав, що сплачує позивачу 1000 грн. на утримання дитини, оскільки про такий розмір аліментів вони домовились заздалегідь. Відповідач вважає, що подані позивачем на підтвердження позовних вимог договір оренди та довідка про потребу дитини у домашньому догляді підроблені зазначаючи при цьому, що власником орендованої позивачем квартири є її рідна сестра, а син не є дитиною-інвалідом, а відтак його колишня дружина не має права на відпустку по догляду за ним. Зазначив також, що батьки позивача досить забезпечені, придбали кожній зі своїх дочок по квартирі у м. Києві. Крім того про високий рівень доходів позивача свідчить її сторінка в соціальних мережах. З урахуванням наведеного він погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., що вище 50% прожиткового мінімуму для дитини.

Ухвалою від 22.04.2019 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.07.2019 суд залишив без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

З 21.07.2015 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_4 .

На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2017 шлюб сторін розірвано.

Після припинення шлюбних відносин сторін дитина залишилась з матір`ю, яка несе витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні дитини, у зв`язку з чим даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач посилається на те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі, проте доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано.

Водночас судом встановлено, що відповідач отримує доходи від адвокатської діяльності, у грудні 2018 р. у нього народилася друга дитина, а у липні 2019 р. він вступив у новий шлюб.

Отже на підставі наведених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м. Київ) і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 4000 грн., що становить приблизно 1/4 частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за липень 2019 р. (16249грн.).

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 26 березня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 гривні 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне судове рішення складене 02.09.2019.