Справа № 495/454/17
Провадження № 2-з/522/786/19
У Х В А Л А

20 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

08 листопада 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в який вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_2 , а саме автомобіля «VOLKSWAGEN TOUREG», НОМЕР_1 ем, 2012 року випуску; квартири двокімнатної розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , на праві свідоцтва на право власності від 02.04.2014 року.

Також просила з метою забезпечення позову на підставі п. 6,8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України зупинити провадження та направити доручення до Головного управління МВС України в Одеській області, Головне управління держземагенства в Одеській області, до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для отримання відомостей.

Заява про забезпечення позову розглянута без виклику сторін.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановлює, що позов поданий в порядку захисту прав по сімейним правовідносинам про розподіл майна подружжя, а саме: 50 000,0 акцій компанії SEATRON SHIPPING CO. LTD, Беліза, які позивач порівняла із вартістю майна морських суден: т/х Ея-1, т/х Ея-2, майна Компанії «SVS Logistics Ltd» морського судна т/х Катрін-1 (,ХЕМЕРА, Арас, ВЕНУС); майна Компанії «SVS Logistics Ltd» вартості морського судна т/х Катрін-2 (,Арас-7, Паллада); майна Компанії «СВС Менеджер», вартості морського судна т/х Катрін-3 (т/х Фурій), що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

На інші позовні вимоги в заяві про забезпечення позову позивач не посилається.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заяви позивач просить накласти арешт на рухоме майно ОСОБА_2 , а саме автомобіля «VOLKSWAGEN TOUREG», НОМЕР_1 ем, 2012 року випуску; квартири двокімнатної розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , на праві свідоцтва на право власності від 02.04.2014 року.

На підставі викладеного керуючись ч.3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Зокрема не зазначене та не доведена оціночна та ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN TOUREG», НОМЕР_2 , 2012 року випуску; та квартири двокімнатної розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Суд також встановлює, що автомобіль та квартира на яку просить накласти арешт заявник не є предметом спору по розподілу майна.

Дослідивши подані в обґрунтування заявленого клопотання докази, суд, вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно, приходить до висновку, що між сторонами виник спір в порядку захисту прав по сімейним правовідносинам про розподіл майна подружжя, проте майно на яке просить накласти арешт заявник не є предметом спору по розподілу майна.

У зв`язку з чим суд визнає, що заявлені вимоги про накладення арешту є необґрунтованими, безпідставними та не співмірними.

Також, в заяві з метою забезпечення позову заявник просила зупинити провадження та направити доручення до Головного управління МВС України в Одеській області, Головне управління держземагенства в Одеській області, до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для отримання відомостей, однак в суд вказує що порядок забезпечення доказів та вимоги до оформлення заяви про забезпечення доказів визначено у ст.ст.116-119 ЦПК України та не передбачає оформлення судового доручення, а також це питання не входить до процедури забезпечення позову (ст. 149-159 ЦПК України).

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя А.В. Науменко

20.11.2019