Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 796/41/2018

провадження № 61-8362 ав 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Верети О. А.,

учасники справи:

сторони справи: компанія «Пелагіа АС» («Pelagia AS»), товариство з обмеженою відповідальністю «Ларан-07»;

заявник, особа, яка не була залучена до участі у справі, - товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон»;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою компанії «Пелагіа АС» про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення міжнародного комерційного арбітражу при Торгівельно-промисловій палаті у м. Осло від 07 січня 2017 року, винесеного відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті

у м. Осло у справі № 98/17 за позовом норвезької компанії «Пелагіа АС» проти української компанії - товариства з обмеженою відповідальністю«Ларан-07» про оплату за договором поруки,за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю«Кліон» на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Мараєвої Н. Є. від 21 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду зазначеної вище справи компанією «Пелагіа АС» у липні 2019 року подано до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Кліон», яке підтримано в судовому засіданні його представниками, в якому заявлено клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду на підставі статті 44 ЦПК України, а також, як альтернативно, про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо залишення апеляційної скарги без розгляду

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заявляючи клопотання про залишення апеляційної скарги ТОВ «Кліон» без розгляду, як наслідок зловживання процесуальними правами при поданні скарги, заявник посилався на те, що вказане товариство пов`язано з ТОВ «Ларан-07», вони входять до однієї групи компаній Кліон. ТОВ «Кліон» достовірно знало про те, що з липня 2018 року по квітень 2019 року у Верховному Суді розглядалася апеляційна скарга ТОВ «Ларан-07» і подачею такої апеляційної скарги на судове рішення, яке вже було предметом апеляційного перегляду, переслідується мета недопущення направлення справи до суду першої інстанції для видачі виконавчого листа для примусового виконання рішення суду і носить штучний характер.

Колегія суддів вважає таке клопотання безпідставним.

Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у статті 55 Конституції України, статті 4 ЦПК України.

У статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав та свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання виконання судового рішення.

Як правило, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду тощо.

Крім того, зловживання правом на подання скарги становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, коли вся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, відмінною від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Подаючи апеляційну скаргу, ТОВ «Кліон» посилалось на те, що воно участі у справі не приймало, залучено до участі у справі не було, проте оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, оскільки товариство є боржником, яке взяло на себе зобов'язання оплатити кредитору, компанії «Пелагіа АС», вартість поставленого товару. ТОВ «Ларан-07» є його поручителем і ухвалення рішення до поручителя впливає на права та обов`язки боржника, так як згідно зі статтями 512, 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Ураховуючи викладене, а також положення частини першої статті 352 ЦПК України, згідно з якою учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, колегія суддів вважає, що наведене вище клопотання компанії «Пелагіа АС» є безпідставним.

Щодо закриття апеляційного провадження

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Заявляючи таке клопотання, компанія «Пелагіа АС», по суті, посилалася на ті самі доводи, що наведені вище, а саме, що Верховний Суд безпідставно прийняв до розгляду апеляційну скаргу ТОВ «Кліон», права якого ухваленим судовим рішенням не порушені і таке судове рішення вже було предметом перегляду Верховним Судом за апеляційною скаргою пов`язаної з товариством особи - ТОВ «Ларан-07».

Проте таке клопотання задоволенню не підлягає з підстав, наведених вище.

Керуючись статтями 24, 44, 351, 362, 367, 368, 374, 381 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання компанії «Пелагіа АС» про залишення апеляційної скарги без розгляду на підставі статті 44 ЦПК України відмовити.

У задоволенні клопотання компанія «Пелагіа АС» про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник