1Справа № 335/7658/19 2/335/2235/2019
05 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В. розглянувши, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя від 23.04.2015, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., зареєстрованого у реєстрі за № 1608 та договором дарування від 23.04.2015, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., зареєстрованого у реєстрі за № 1609, за яким ОСОБА_2 подарував належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . На данний час позивачка є одноособовим власником даної квартири. У вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2 , однак відповідач у даній квартирі не проживає, вже понад рік.
На підставі викладеного позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, без проведення фіксування судового процесу, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить врахувати письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідач у судове засідання не з`явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг ЗМР в судове засідання надав заяву про розгляд позовної заяви без його участі, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно договору дарування від 23.04.2015, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., зареєстрованого у реєстрі за № 1609, ОСОБА_2 подарував належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 11124837.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради
Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2015 справа № 335/7605/15-ц, 2/335/1878/2015 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 12.10.2015.
Відповідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.07.2019 у складі комісії мешканців будинку АДРЕСА_3 , встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з червня 2018 року й по день складання акту.
Факт не проживання ОСОБА_2 , за місцем реєстрації, підтверджується актом від 30.10.2019 посвідченим головою правління ОСББ «Вознесенка».
З письмових показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сусідами, також вбачається, що з липня 2018 року відповідач не проживає у вказаній квартирі, які суд приймає до уваги.
Відповідач в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Даний факт суттєво порушує право власності позивача та створює перешкоди у користуванні власністю.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2018 року, тобто понад один рік, що перешкоджає позивачці у здійсненні прав щодо майна, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову у спосіб визначений законом, а саме усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 280-283ЦПК України, суд -
Позовн ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено та підписано 05.11.2019.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 40302133, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84, 5-й поверх).

Суддя: І.А. Крамаренко