У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ.

Заявник вказує на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та станом на 07.10. 2019 рік має заборгованість перед ТОВ «Закарпатгаз Збут» у розмірі 8202,68 грн.

Однак, із наданої судом інформації за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області про місце проживання фізичної особи боржника, вбачається, що ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , натомість 18.01.2018 року знятий з реєстрації за вказаною адресою в Угорщину.

З огляду на те, що сума заборгованості по наданих комунальних послугах рахується за певною адресою, що унеможливлює видачі судового наказу з особи яка є зареєстрованою по іншому місцю проживання та користується комунальними послугами за відповідною адресою, приходжу до висновку, що дана заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а саме у відповідності до ч.3 ст.163 ЦПК України не додано копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні відомості на підтвердження права власності боржника ОСОБА_1 на нерухоме майно зазначене стягувачем станом на дату звернення до суду з вказаною заявою.

Таким чином у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що станом на дату звернення із заявою про видачу судового наказу, саме ОСОБА_1 є власником квартири та відповідно користувачем послуг за вказаною у заяві адресою.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що слід відмовити ТОВ «Закарпатгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ.

В той же час, слід розяснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ст.165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.І. Бедьо