У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 Справа №607/26993/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. (далі Приватний виконавець) звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_1 , а саме: в квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-43, виданого 14 травня 2009 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 875 034,77 грн. В процесі проведення виконавчих дій виникла необхідність у наданні дозволу на проникнення до житла ОСОБА_1 , оскільки добровільно такого дозволу він не надає, на виклики виконавця не реагує, до місць проведення виконавчих дій не з`являється.

В судове засідання приватний виконавець Мелих А.І. не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини.

03 вересня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2-н-43, виданого 14 травня 2009 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 875 034,77 грн.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області № 597/666/16-ц від 10 серпня 2016 року замінено стягувача з АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

06 вересня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» подало Приватному виконавцю заяву у якій просило в першу чергу звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру загальною площею 69,8 м2, житловою площею 45,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед АТ «Дельта Банк».

08 жовтня 2019 року Приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна ОСОБА_1 , а саме: автомобілів «Hyndai Santa Fe», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , та «Opel Movano 2.8 D», 2002 року випуску, р.н. НОМЕР_2 .

21 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області постановлено ухвалу у справі № 607/24071/19, згідно якої надано дозвіл Приватному виконавцю звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме Квартиру.

Як убачається із довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є с. Поділля, Заліщицького району Тернопільської області.

09 вересня 2019 року Приватний виконавець надіслав рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 вимогу № 966 у якій повідомив його про проведення виконавчих дій та зобов`язав з`явитись 17 вересня 2019 року о 18 год. 00 хв. за адресою: вул. Новий Світ АДРЕСА_3 38/1 АДРЕСА_4 м. Тернополі.

Вимога № 1055 аналогічного змісту у такому ж порядку була направлена ОСОБА_1 08 жовтня 2019 року; виконавчі дії повинні були проводитись 18 жовтня 2019 року о 18 год. за адресою: вул АДРЕСА_2 .

08 жовтня 2019 року Приватний виконавець, рекомендованим листом, направив ОСОБА_1 виклик у якому зобов`язав останнього з`явитись 17 жовтня 2019 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 32а, щодо сплати боргу за судовим наказом № 2-н-43, виданим 14 травня 2009 року.

Надаючи оцінку вказаним обставинам справи, суд керується наступними нормами права та прийшов до таких висновків.

Згідно частини 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VIII), вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Очевидним є той факт, що подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної буде обґрунтованим, а такі заходи виправданими, лише у випадку, якщо боржник не надає, або ухиляється від надання доступу до такого об`єкта добровільно.

Отже, ця обставина входить до предмету доказуванню при розгляді таких подань, та її з`ясування має важливе значення.

Відповідно до статті 439 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Основними мотивами, якими керувався Приватний виконавець, звертаючись до суду з даним поданням, це те, що ОСОБА_1 не виконує вимог та викликів, не з`являється на місце проведення виконавчих дій.

На підтвердження таких своїх доводів надає п`ять актів (два від 09 вересня 2019 року, по одному від 17 вересня 2019 року, 17 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року).

Чотири із них складені одним лише Приватним виконавцем без участі сторін, та понятих.

При проведенні виконавчих дій, результат яких зафіксований у акті від 17 вересня 2019 року, був присутній лише інший приватний виконавець.

За наведених обставин, суд вважає усі вказані акти неналежними та недостовірними доказами.

Інших документів, якими б підтверджувались зазначені факти Приватний виконавець не надав.

За даних обставин суд приходить до переконання про недоведеність посилань Приватного виконавця щодо ухилення ОСОБА_1 від проведення виконавчих дій.

Це, в свою чергу, свідчить про передчасність його вимоги щодо примусового проникнення до володіння ОСОБА_1 та безпідставність даного подання, що і є підставою для відмови у його задоволенні.

Керуючись статтями 439 , 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, на підставі частини 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 листопада 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка