ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/226/19
Провадження № 22-ц/4820/1826/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника АТ КБ «Приватбанк» - Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року (суддя Горгулько Н.А.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року АТ КБ «Приватбанк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідач 15 квітня 2006 року підписав з Банком договір б/н, згідно якого отримав кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 14 січня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 14654 грн. 27 коп., яка складається з 2181 грн. 11 коп. тіла кредиту; 7004 грн. 63 коп. відсотків за користування кредитом; 4294 грн. 52 коп. пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 674 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова).

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 14654 грн. 27 коп. за кредитним договором б/н від 15 квітня 2006 року та судові витрати у розмірі 1921 грн.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 квітня 2006 року, що станом на 14 січня 2019 року становить 13480 грн. 26 коп. та складається з: 2181 грн.11 коп. - тіла кредиту, 7004 грн. 63 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 4294 грн. 52 коп. - пені. В іншій частині позову відмовлено.

Компенсовано з державного бюджету України акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» 1767 грн. 13 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову АТ КБ «Приватбанк» у позовних вимогах щодо стягнення заборгованості з відповідача за кредитним Договором заборгованості у сумі 13480 грн. 26 коп.

Вважає вказане рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

Посилається на те, що у мотивувальній частині рішення суд не зазначив докази відхилені судом та мотиви їх відхилення, не надав мотивувальної оцінки кожного аргументу наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно не обґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи установлену судову практику, не перевірив чи були і ким порушені не визнані або оспорені права свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду.

Крім того, судом не надано критичної оцінки щодо належності, допустимості і достовірності доказів, які позивач надав суду, щодо відповідності діючому законодавству форми і змісту кредитного договору, щодо виконання кожною із сторін умов кредитного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Договором, за змістом статей 626, 628 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, відповідач не повернув наданий йому кредит, тому з нього слід стягнути тіло кредиту, заборгованість по процентах за користування кредитом. При порушенні Позичальником будь-якого зобов`язання з передбачених п 2.1.1.12.6.2., п. 2.1.1.12.8.1. даних Умов і правил (сплата кредиту, процентів, винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу) Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню.

Між тим, висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 15 квітня 2006 року ОСОБА_1 підписав з Банком заяву-договір б/н, згідно якого отримав кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 10-25).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а. с. 11-25).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14 січня 2019 року складає 14654,27 грн., в т.ч.: 2181,11 грн. - тіло кредиту; 7004,63 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4294,52 грн. - заборгованість за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 674,01 грн. - штраф ( процентна складова) (а. с. 8-9).

Суд, пославшись на вищезазначене задовольнив позов частково, стягнув тіло кредиту, заборгованість по процентах за користування кредитом та пеню.

Апелянт просить рішення скасувати, зазначає, що він не підписував Умови та правила надання банківських послуг та тарифи на які послався суд задовольнивши позов. Підписання заяви апелянт не заперечує.

Між тим, у заяві позичальника ОСОБА_1 від 15 квітня 2006 року зазначено про сплату процентної ставка за використання кредитних коштів (а.с. 10).

Тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін, а в задоволенні апеляції відмовити.

Позивач пред`явив вимогу про стягнення пені в розмірі 4294 грн. 52 коп.

В обґрунтування своїх вимог, позивач в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15 квітня 2006 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, її розмір і порядок нарахування.

Між тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У заяві-анкеті позичальника ОСОБА_1 від 15 квітня 2006 року про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку про необхідність сплати пені в разі порушення строків повернення коштів не зазначено (а.с. 10).

За таких обставин Хмельницький апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року в частині стягнення пені слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року в частині стягнення пені скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк