Справа № 461/9846/18
Провадження № 6/461/260/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2019 року Галицький районний суду м. Львова у складі:

головуючого судді - Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря - Іваника Р.В.,

державного виконавця - Рослюка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчака А.М. про тимчасове обмеження виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №466/8940/17, виданим 05.02.2018 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь військової частини НОМЕР_1 528 грн. заборгованості.

Подання обгрунтовує тим, що станом на сьогоднішній день, заборгованість, згідно вищевказаного виконавчого документу, боржником не погашено, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримав з мотивів, наведених у ньому. Просить подання задоволити.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши пояснення державного виконавця, суд приходить до наступного висновку.

Право особи на вільне пересування є основоположною Конституційною гарантією людини.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Обмеження свободи пересування визначені статтею 12 цього Закону, а саме: у прикордонній смузі; на територіях військових об`єктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний, або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності.

Згідно зі ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не подано належних доказів, які б давали суду підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання не виконавши покладене на нього рішенням суду зобов`язання, також не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 дійсно свідомо ухиляється від сплати заборгованості та від виконання своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні подання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.