Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальна громада в особі Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом. Крім позивачки ОСОБА_1 інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Після звернення із заявою до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області про отримання свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні.

Ухвалою Василівського районного суду від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але надала суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької областів підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні, просять задовольнити їх у повному обсязі.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в

підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до заповіту складного 17 липня 2000 року, який посвідчений секретарем Виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, та зареєстрований у реєстрі за №282, ОСОБА_2 , що мешкав в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося і все те, що буде мати право заповів ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно чч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки №883 від 15.04.2019 року виданої Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, згідно земельнокадастрової книги Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №05-01 (№158, стор.23) земельна ділянка розміром 0,184 га для присадибного користування знаходилась в приватній власності у ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП-К-02-001318 виданого 10.03.1995 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 (а.с.9).

Як встановлено з матеріалів спадкової справи №25 за 2004 рік, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, 18.02.2004 року ОСОБА_1 , 1958 року народження, звернулася до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, та дружини, що пережила його, немає.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки №1233 від 12.07.2019 року виданої Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з №56 від 31.08.2003 р.) дійсно зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_1 і був головою домогосподарства згідно запису в по господарській книзі №11 (2001-2005 р.р.), особовий рахунок № НОМЕР_2 Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.8).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.07.2019 року, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1840 га, кадастровий номер 232098220:004:0068, на підставі рішення Кам`янської сільської ради №11 від 28.02.1995 року і Державного акту від 10.03.1995 року ЗП-К-02001318, належить на праві власності ОСОБА_2 .

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим ОСОБА_2 за його життя у виконкомі Кам`янської сільської ради та визнання права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради народних депутатів, останній мав вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року). Після смерті ОСОБА_2 . єдиною спадкоємицею за заповітом є його дочка ОСОБА_1

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 10 липня 2019 року №247/02-31 (а.с.17), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , який проживав у АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності померлому ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , належним чином прийняла спадщину після її смерті, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальна громада в особі Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 185,3 кв.м., у тому числі житловий будинок літ. «А1», прибудова літ. «а2», навіс літ. «а3», сарай літ. «Б1», гараж літ. «В1», сарай літ. «Г1», сарай літ. «Д1», літня кухня літ. «Є1», погріб літ. «Ж1», огорожа №1, колодязь №2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова