Дата документу 03.01.2019 Справа № 332/2890/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/2890/18Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В.
Пр. № 22-ц/807/757/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описок у рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту смерті, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною заявою (а.с. 28-29), в якій просив виправити описки в рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2018 року у цій справі, вказавши правильно прізвище «ОСОБА_5».

В обґрунтуванні своєї заяви заявник зазначав, що у рішенні від 05 вересня 2018 року у цій справі судом першої інстанції була допущена описка, а саме: прізвище померлої вказано як «ОСОБА_5» замість вірного - «ОСОБА_5», яка була виявлена під час оформлення державної допомоги по похованню. Зазначена описка унеможливлює виконання судового рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2018 року (а.с. 41-42) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описок у рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2018 року у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 44-54) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про виправлення описок у рішенні судуу повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 57).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 10 грудня 2018 року (а.с. 58), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 62) в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заінтересована особа не скористались своїм правом на подання апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у встановлений апеляційним судом 15-денний строк, починаючи з 17.12.2018 року (поштове повідомлення а.с.61).

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про виправлення описок у рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2018 року у цій справі, керувався ст. 269 ЦПК України та виходив із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2018 року (а.с.25-27) заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про встановлення факту смерті задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_5.

Як вбачається з тексту заяви про встановлення факту смерті, яка була подана до суду заявником ОСОБА_2 прізвище померлої тітки зазначено як «ОСОБА_5» (а.с.2-4). До заяви не було надано копії паспорту померлої або документу, в якому б було підтверджено прізвище померлої. Крім того, в матеріалах справи міститься відмова Заводського районного у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у реєстрації смерті ОСОБА_5 При ухваленні рішення, суд керувався вимогами заявника та наявними у справі матеріалами. Копію паспорта громадянки України ОСОБА_5 заявник надав вже разом із заявою про виправлення описки у судовому рішенні.

За таких підстав, враховуючи, що при зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті, ОСОБА_2 у заяві було вказано прізвище померлої тітки як «ОСОБА_5», і жодними документами інше не було підтверджено, то суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_2, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про встановлення факту смерті, слід відмовити, оскільки описки у судовому рішенні допущено не було.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

В силу вимог ст. 269 ч. 1 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні…описки…

Рішення суду у цій справі 05 вересня 2018 року ухвалював Заводський районний суд м. Запоріжжя (а.с. 25-27).

Тому, поза межами компетенції Запорізького апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, знаходяться вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 про ухвалення нового судового рішення про задоволення його вищезазначеної заяви про виправлення описок у рішенні суду першої інстанції у цій справі саме апеляційним судом.

Разом із тим, із матеріалів цієї справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції у цій справі із заявою про встановлення факту смерті саме ОСОБА_5 (копія паспорту а.с. 48). Саме встановлення цього факту йому було потрібно для отримання свідоцтва про смерть останньої та отримання допомоги на поховання останньої.

Однак, ОСОБА_2 допустив описку у своїй вищезазначеній заяві у цій справі в частині прізвища померлої, вказавши замість правильного українською мовою «ОСОБА_5» неправильне «ОСОБА_5».

Оскільки, в останнього на момент подачі заяви у цій справі не було на руках копії паспорту чи копії довідки про код померлої.

Копія паспорту померлої ОСОБА_6 у матеріалах цієї справи на час ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі дійсно була відсутня, тому суд першої інстанції допустився аналогічної описки у своєму рішенні у цій справі 05 вересня 2018 року.

На підставі вищезазначеного рішення суду першої інстанції у цій справі було видано свідоцтво про смерть заінтересованою особою (а.с.31).

Однак, при вищевикладених обставинах народжена ОСОБА_5 (а.с.48) не перестала бути після своєї смерті ОСОБА_5.

Зазначену описку у рішенні суду першої інстанції у цій справі було виявлено лише у подальшому Пенсійним фондом Заводського району м. Запоріжжя при прийнятті заяви ОСОБА_2 на отримання допомоги на поховання померлої, так як в матеріалах пенсійної справи зберігаються копія паспорту та копія довідки про код померлої, які й були додані ОСОБА_2 у подальшому суду першої інстанції у цій справі до його заяви про виправлення описок у рішенні суду першої інстанції у цій справі (а.с. 32), на які суд першої інстанції безпідставно не звернув належної уваги.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив у цій справі рішення, яке без внесення в останнє відповідних виправлень в частині прізвища померлої особи, позбавляє ОСОБА_2 права, для реалізації якого воно фактично було ухвалено судом першої інстанції, а саме: реєстрації факту смерті в органах РАЦС та отримання свідоцтва про смерть саме на ім'я ОСОБА_5, отримання у подальшому на підставі цього свідоцтва про смерть відповідної допомоги від держави на поховання останньої тощо.

При вищевикладених обставинах, доводи ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Також встановлено, що ОСОБА_2 (а.с.5) в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Крім того, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2018 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 03.01.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.