Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-4281/10
Провадження № 6/711/261/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2019 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк В.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк В.П. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 10.12.2009 на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 24557303, до складу якого входить 20 виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб в загальній сумі 14822261,36 грн.

10.12.2009 державним виконавцем винесено постанову про об?єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження № 24557303.

Крім того, у ході виконання виконавчого провадження встановлено: за боржником ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності 1/4 квартири за адресою : АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане вище майно перебувало на реалізації у межах виконавчих проваджень, проте торги не відбулись в зв?язку з відсутністю покупців. Кошти за виконавчими провадженнями не стягнуто.

Відповідно до відповідей з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, відсутні будь-які розрахункові рахунки відкриті в установах банків та станом на 22.10.2019, як працюючий за трудовими і цивільно-правовими договорами боржник ОСОБА_1 не перебуває, транспортних засобів зареєстрованих не значаться.

До того ж, вимоги щодо виконання рішення суду боржником були проігноровані.

Також вказує, що боржник - ОСОБА_1 не здійснює будь-яких дій щодо погашення боргу за виконавчими документами.

Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України - громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулярно перетинає державний кордон України.

Таким чином, посилаючись на ст. 124 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 19 Закону України «Про державну прикордонну службу», просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним своїх зобов`язань.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 12.11.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, визначена для розгляду судової справи № 2-4281/10 (провадження № 6/711/261/19).

Вказане вище подання прийняте та призначене до судового розгляду.

У судове засідання представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Між тим, до суду надано заяву про розгляд справи без участі державного виконавця.

Враховуючи думку головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк В.П., дослідивши матеріали подання державного виконавця та матеріали цивільної справи № 2-4281/10 і докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 24557303, до складу якого входить 20 виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб в загальній сумі 14822261,36 грн., що підтверджується даними облікової картки на вказане зведене виконавче провадження.

10.12.2009 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Косолапом В.І. винесено постанову про об?єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження № 24557303.

У наданий для самостійного виконання термін, боржником ОСОБА_1 зобов`язання не виконані. Зведене виконавче провадження № 24557303 перебуває на виконанні у органах державної виконавчої служби з 10.12.2009. Проте, станом на сьогоднішній день рішення судів не виконані. Боржник на вимоги державного виконавця щодо виконання рішень суду не реагує та ухиляється від його виконання. Жодних заходів, спрямованих на виконання рішень суду, боржником не здійснено.

У ході виконання виконавчого провадження встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить: 1/4 квартири АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 185751780 від 22.10.2019.

Судом також встановлено, що вказане вище майно арештоване та перебувало на реалізації, через державне підприємство «СЕТАМ», у межах виконавчих проваджень, проте торги не відбулись в зв?язку з відсутністю покупців. Кошти за виконавчими провадженнями не стягнуто.

На запити державного виконавця від 30.07.2019, Державною фіскальною службою України та Пенсійним фондом України надано відповіді, з яких вбачається, що інформація щодо ОСОБА_1 стосовно його сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО, а також щодо отримання пенсії, - відсутня.

Відповідно до комп?ютерної бази НАІС та АСВП, станом на 22.10.2019 за боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) транспортні засоби не зареєстровані.

Також, в матеріалах подання державного виконавця наявне повідомлення Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України з витягом про наявну інформацію у базі даних щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він протягом 2018-2019р.р. неодноразово перетинав Державний Кордон України.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України в ред. Закону України від 03.10.2017 та Закону України «Про виконавче провадження» в ред. від 02.06.2016), ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов?язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання рішення суду проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження № 24557303 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сума, що підлягає стягненню 14482261,36 грн., залишок, що підлягає стягненню 14482261,36 грн. Утім будь-яких дій на погашення кредитної заборгованості боржник не здійснював.

Таким чином, суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судових рішень.

Будучи обізнаним про існуючу заборгованість, боржник не сприяє та не вживає заходів, направлених на виконання рішень судів (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, неможливості бути працевлаштованим, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником, з метою належного виконання зобов`язання, заходів, визначається судом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчого провадження ним вживаються дії, об`єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачами, та які б були співмірні борговим зобов`язанням.

Згідно із ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними статтею 441 ЦПК України. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, суд вважає, що дії державного виконавця спрямовані на реальне та своєчасне виконання рішення суду, а тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , підлягає до задоволення. При цьому, виконання даної ухвали слід покласти на відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про державну прикордонну службу України», ст.ст. 2, 4, 131, 247, 258, 260, 261, 353, 441, 446 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк В.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України гр-на України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням № 24557303.

Копію ухвали направити для виконання до адміністрації Державної прикордонної служби України.

Виконання цієї ухвали покласти на відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвала буде складено 15.11.2019.

Головуючий: С. М. Позарецька