Справа № 639/801/19
Провадження № 2/639/935/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Лойко (Кричевської) В.М., Чубенко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вілько ОСОБА_2 ,

представника відповідача Копченко І.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/801/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, в якій просив суд стягнути з відповідачів на його користь матеріальні збитки у розмірі 9 298, 41 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн., судові витрати покласти на відповідачів по справі.

В обґрунтування позову посилався на те, що 30 березня 2018 року співробітник ТОВ «Компанія СТВ ГРУП», водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mersedes-Benz Varoi 6150, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв ДТП зі спричиненням шкоди автомобілю позивача Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований по вул. Академіка Сєргєєва, біля будинку №3-В у м. Харків, після чого з місця ДТП зник.

04.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова було встановлено порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху і вчинення ним правопорушення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Первинний огляд автомобілю позивача, як він зазначає, було проведено поверхово, у зв`язку з чим його страховою компанією 24.04.2018 року йому було виплачено лише 4 323, 09 грн.

Згодом позивач звернувся до ТОВ «АВТО ГРАФ Ф», де йому вказали на те, що автомобіль має приховані пошкодження та відповідно до рахунку ремонтно-відновлювальних робіт, вартість ремонту автомобілю складає 21 494, 40 грн.

У зв`язку з зазначеним позивач звернувся до своєї страхової компанії із вимогою про виплату суми страхового відшкодування, однак його було перенаправлено до страхової компанії водія автомобілю Mersedes-Benz Varoi 6150, д.н.з. НОМЕР_1 , яка також відмовила у проведенні виплати.

Згідно висновку № 161/08-18 від 29.10.2018 року вартість матеріального збитку завданого позивачеві становить 11 369, 13 грн.

У жовтні 2018 року відповідач відремонтував свій автомобіль за власні кошти на що витратив 12 395, 00 грн.

На думку позивача сума яка підлягає стягненню з відповідачів становить 9 298, 41 грн. та складається з 8 071, 91 грн. сума невідшкодованих збитків, 1 200, 00 грн. вартість проведення оцінки шкоди, 26, 50 грн. послуги Укрпошти.

Окрім того, позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо невиплати йому повної вартості відновлювального ремонту автомобілю йому було завдано моральних страждань, які він оцінює у 5 000, 00 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду із позовною заявою.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди. Призначено підготовче судове засідання.

12 квітня 2019 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» надійшов відзив на позовну заяву, у якому вони посилаються на наступне.

Так, 30 березня 2018 року автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 було здійснено ДТП з автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3

Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та позивачем ( ОСОБА_1 ) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0612980 (строк дії з 07.08.2017 року по 06.08.2018 року).

Станом на день, коли трапилася ДТП (30.03.2018 року) у винуватця даної ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ № АК 8602857, яким був забезпечений транспортний засіб «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , Страховик - ПрАТ «СК «УНІКА».

5 квітня 2018 року ОСОБА_1 письмово повідомив ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про ДТП.

В той же день представником ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» був проведений огляд транспортного засобу «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , в присутності власника автомобіля (Позивача) ОСОБА_1 про що був складений протокол огляду ТЗ .

6 квітня 2018 року було розраховано розмір страхового відшкодування відповідно на підставі ремонтної калькуляції № 1668176 від 06.04.2018 року та згодом було складено страховий акт про затвердження рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 4 323,09 грн.

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

24 квітня 2018 року позивачу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сплатило страхове відшкодування у розмірі 4 323,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4746.

05 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в якій зазначив прохання про перегляд суми страхового відшкодування у зв`язку з виявленими внутрішніми скритими поверхнями передніх правих дверей.

Згодом 03 серпня 2018 року позивач звернувся з запитом до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» стосовно письмового обґрунтування про відмову у перегляді страхової виплати по прямому врегулюванню.

20 серпня 2018 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» повідомило ОСОБА_1 про неможливість здійснення доплати за даною ДТП у зв`язку із положенням «Про пряме врегулювання збитків» та рекомендувало звернутися до страхової компанії особи, яка винна у ДТП.

Так, на думку представника відповідача, вони не є належним відповідачем у справі, оскільки всі доплати повинна проводити страхова компанія винної у ДТП особи.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року залучено до участі у цивільній справі №639/801/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди в якості 3-тіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 70-А.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року закрито підготовче провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

22 липня 2019 року від представника третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшли пояснення в яких він заперечує проти позову у повному обсязі, керуючись нижчевикладеним.

14.02.2018 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Компанія СТВ ГРУП» було укладено було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8602857 (далі - Поліс) зі строком дії з 14.09.2016 року до 13.09.2017 року. Предметом страхування за Полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Mersedes- Вenz Vario, д.р.н. НОМЕР_1 .

При цьому позивач на момент ДТП застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «АСК «Інго Україна». Поліс АМ/612980.

Слід зазначити, що з 01.12.2016 р. між страховими компаніями почала діяти Угода про пряме врегулювання збитків яку підписали 17 страховиків-членів МТСБУ, та до якої у - подальшому можуть приєднатися інші страховики-члени МТСБУ.

У рамках прямого врегулювання потерпілий в ДТП отримав можливість вибору страховика, що врегульовуватиме його страховий випадок. Відтепер звернутись можна як до страхової компанії винуватця в ДТП, так і до страховика, з яким сам потерпілий уклав договір ОСЦПВ.

Страхова компанія позивача, вже відшкодувала йому збитки, а тому на думку представника третьої особи відсутні будь-які підстави для задоволення позову.

Позивачв судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» Вілько Н.Г., яка діє на підставі Довіреності від 02.01.2019 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» - Копченко І.В., який діє на підставі Довіреності від 26.12.2017 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що всі виплати повинна проводити страхова компанія особи винної у ДТП.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в судове засідання не з`явився, просив страву розглянути у його відсутність враховуючи думку висловлену у письмових поясненнях.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним сином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долученні до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами,

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні було встановлено, що 30 березня 2018 року співробітник ТОВ «Компанія СТВ ГРУП», водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mersedes-Benz Varoi 6150, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв ДТП зі спричиненням шкоди автомобілю позивача Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований по вул. Академіка Сєргєєва, біля будинку №3-В у м. Харків, після чого з місця ДТП зник.

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 179567 від 30.03.2018 року, автомобіль Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав наступні ушкодження: пошкоджена права передня частина автомобілю. (т.2 а.с. 19)

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2018 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , а саме, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, та порушення п. 2.10а Правил дорожнього руху України, а саме, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ст. 122-4 КпАП України, тобто залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. (т.1, а.с. 8)

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з полісу № АМ/0612980 цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 під час керування автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована Приватним акціонерним товариством «АСК «Інго Україна»; строк дії полісу до 06.08.2018 року; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000,00 грн., розмір франшизи 510, 00 грн. (т. 1, а.с. 9)

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mersedes-Benz Varoi 6150, д.н.з. НОМЕР_1 , - ТОВ фірма «СТВ», застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» згідно Генерального договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 800006/4430/00001144 від 12.02.2018 року, Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8602857. (т.1, а.с. 239-238, 239, 240).

Вказаний автомобіль на момент настання ДТП перебував у оренді відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП». Працівник якої, ОСОБА_3 , під час виконання своїх трудових обов`язків, скоїв ДТП

08 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та з заявою про врегулювання події за процедурою Прямого врегулювання збитків. (т. 1, а.с. 94-95)

25 березня 2016 року між страховиками-членами Моторного (транспортного) страхового бюро України, у тому числі ПАТ «АСК Інго Україна» і ПАТ «Страхова компанія «Уніка», та МТСБУ була укладена угода про пряме врегулювання збитків, згідно якої кожен страховик надає кожному іншому страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформлення всіх необхідних документів для виплат страхових відшкодувань.

05 квітня 2018 року представниками Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» було проведено огляд транспортного засобу ОСОБА_1 , яким було встановлено, що автомобілю позивача було завдано наступні механічні пошкодження: праве зовнішнє дзеркало заднього виду, передні праві двері. (т.1 , а.с. 96-114, т.2, а.с. 33-35, 35-36)

Згідно висновку № 421 з визначення вартості відновлювального ремонту автмообілю від 06.04.2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобілю Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, пошкодженого внаслідок ДТП 30.03.2018 року становить 4 323, 90 грн. (т.2, а.с. 23-37)

На підставі Страхового акту Приватне акціонерне товариство «АСК Інго Україна» прийняла рішення щодо виплати суми страхового відшкодування у розмірі 4 323, 09 грн. Яка і була переведена на рахунок позивача по справі, що підтверджується платіжним дорученням № 4746 від 24 квітня 2018 року. (т. 1, а.с. 10, 115, 116)

Позивач з вказаною сумою не погодився та звернувся до ТОВ «АВТО ГРАФ Ф», де йому вказали на те, що автомобіль має приховані пошкодження та відповідно до рахунку ремонтно-відновлювальних робіт, вартість ремонту автомобілю складає 21 494, 40 грн. (т.1, а.с. 11)

У зв`язку з зазначеним позивач звернувся до своєї страхової компанії із вимогою про виплату суми страхового відшкодування, однак його було перенаправлено до страхової компанії водія автомобілю Mersedes-Benz Varoi 6150, д.н.з. НОМЕР_1 , яка також відмовила у проведенні виплати. (т. 1, а.с. 12, 13, 117)

Згодом позивач самостійно, за власні кошти провів незалежну оцінку вартості матеріального збитку.

Так, Згідно висновку № 161/08-18 від 29.10.2018 року складеного Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 вартість матеріального збитку завданого власникові автомобілю Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 11 369, 13 грн. з урахуванням ПДВ, та 10 163, 71 грн., без урахування ПДВ. (т. 1, а.с. 14-33)

За послуги з проведення оцінки вартості матеріального збитку позивач сплатив грошові кошти у розмірі 1 200, 00 грн., що підтверджується Актом № 161/08-18 від 08.02.2019 року. (т.1, а.с. 34)

У жовтні 2018 року відповідач відремонтував свій автомобіль за власні кошти на що витратив 12 395, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № НСВ00004505 від 09 жовтня 2018 року. З вказаного Акту вбачається, що ФЛП ОСОБА_6 було проведено ремонт дверей передніх правих з фарбуванням. (т.1, а.с. 35)

У зв`язку з тим, що непокритою сумою матеріального збитку по відновлювальному ремонту позивача залишилась сума 8 071, 91 грн. ( 12 395, 00 грн. вартість відновлювального ремонту 4 323, 09 грн. сума відшкодована страховою компанією = 8 071, 91 грн.) позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» з вимогою про відшкодування йому зазначеною суми, оскільки шкоду було завдано внаслідок дій їх працівника. На що ним було витрачено 26,50 грн. за послуги поштового зв`язку, що підтверджується відповідною квитанцією. (т.1, а.с. 36, 37)

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» відмовило йому у проведенні виплати. (т. 1, а.с. 38)

Саме тому, на думку позивача, невідшкодована сума збитків у розмірі - 8 071, 91 грн., вартість послуг з проведення оцінки - 1 200, 00 грн. та вартість послуг поштового зв`язку 26,50 грн., в загальному розмірі 9 298,41 грн. підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів по справі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Тобто, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказаний правовий висновок було викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.

При цьому Розділом ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розмір страхової виплати, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (стаття 988 ЦК України).

Згідно висновку № 421 з визначення вартості відновлювального ремонту автомобілю від 06.04.2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» вартість відновлювального ремонту автомобілю Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, пошкодженого внаслідок ДТП 30.03.2018 року становить 4 323, 90 грн. (т.2, а.с. 23-37)

Виконуючи вимоги ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія перерахувала на ремонт автомобіля 4 323, 09 грн.

Однак з вартістю вказаного розміру збитку позивач не погодився та ним було проведено ще одну оцінку вартості матеріального збитку.

Так, Згідно висновку № 161/08-18 від 29.10.2018 року складеного Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 вартість матеріального збитку завданого власникові автомобілю Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 11 369, 13 грн. з урахуванням ПДВ, та 10 163, 71 грн., без урахування ПДВ. (т. 1, а.с. 14-33)

У жовтні 2018 року відповідач відремонтував свій автомобіль за власні кошти на що витратив 12 395, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № НСВ00004505 від 09 жовтня 2018 року. З вказаного Акту вбачається, що ФЛП ОСОБА_6 було проведено ремонт дверей передніх правих з фарбуванням. (т.1, а.с. 35)

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Під час судового розгляду представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» не заперечував, що особа, яка була визнання винною у вчиненні ДТП, яка сталася 30.03.2018 року є ОСОБА_3 , який на момент настання ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» та виконував службові обов`язки.

Частиною 2 статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, а відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Однак, під час розгляду справи судом представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» не надав доказів у спростування тверджень позивача про винність ОСОБА_3 у ДТП.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 1172 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_3 повинен нести роботодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП».

Доводи відповідача Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», що позивач повинен був звернутися до страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, суд вважає безпідставними, враховуючи наявність угоди про пряме врегулювання збитків, яку 25 березня 2016 року підписали ПАТ «СК «УНІКА», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, і ПрАТ «АСК «Інго Україна», яка здійснила виплату страхового відшкодування.

Окрім того, доводи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» щодо того, що заподіяна позивачу майнова шкода не перевищує ліміт відповідальності, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, також не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відносини між позивачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки страховиком виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

В свою чергу позивачем були надані докази на підтвердження того, що у жовтні 2018 року він відремонтував свій автомобіль за власні кошти на що витратив 12 395, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № НСВ00004505 від 09 жовтня 2018 року. (т.1, а.с. 35)

Надані позивачем докази у підтвердження заданої йому матеріальної шкоди працівником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» у визначений законом спосіб спростовані не були, також представником відповідача не було заявлено клопотання про призначення відповідної судової експертизи у разі не визнання розміру матеріальної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідшкодована частина збитків, у розмірі 8 071, 91 грн. ( 12 395, 00 грн. вартість відновлювального ремонту 4 323, 09 сума відшкодована страховою компанією = 8 071, 91 грн.) підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», оскільки саме з вини їхнього працівника ОСОБА_3 і сталася дорожньо-транспортна пригода.

Окрім того, позивач просив суд відшкодувати йому вартість робіт за проведення експертної оцінки у розмірі 1 200, 00 грн., що достовірно підтверджується, Актом №161/08-18 від 08.02.2019 року та самим Висновком вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 161/08-18 від 29.10.2018 року. (а.с. 14-33, 34)

Враховуючи те, що необхідність проведення експертного дослідження, була викликана з вини відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість послуг за проведення експертного дослідження.

Що стосується вимог про стягнення витрат за послуги Укрпошти, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки вони проводилися в порядку досудового врегулювання спору та не носили у собі обов`язковий характер.

Позивач також просив суд також стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн, посилаючись на те, що внаслідок вказаних дій відповідачів йому було завдано моральних страждань, які виразились у душевних стражданнях у зв`язку з тим, що він не міг нормально користуватися машиною, повинен був неодноразово звертатися до різних страхових компаній з вимогами про виплату йому вартості матеріального збитку.

За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч вказаним вимогам закону, позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження розміру моральної шкоди яка була йому завдана, а тому, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Враховуючи зазначене, позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП».

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 993, 999, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 6, 12, 22, 29, 33, 35, , 37, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 8 071, 91 грн. (вісім тисяч сімдесят одна гривня 91 копійка)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 1 200, 00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок)

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «АСК «Інго Україна», код ЄРДПОУ: 16285602, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СТВ ГРУП», код ЄРДПОУ: 33816944, місцезнаходження: м. Львів, вул. Головацького, б. 23-А.

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», код ЄРДПОУ: 20033533, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А.

Повний текст рішення складено 19.11.2019 року.

Суддя В. В. Труханович