Провадження № 2/185/4719/19
У Х В А Л А

20 листопада 2019 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велбудрем» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велбудрем» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01 липня 2015 року по 31 червня 2016 року у розмірі 32 892 грн 39 коп та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 172 699 грн 87 коп.

При подачі позовної заяви не сплачено судовий збір, при цьому позивач посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначеною нормою закону передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак у поданому позові вимога про стягнення заробітної плати об`єднана з іншою вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до положень Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до положень пункту 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004 року, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці.

Таким чином пільги, передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не застосовуються до позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Тому позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору відповідно до положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час

затримки розрахунку - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн 40 коп).

Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велбудрем» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя У.М. Болдирєва