___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-з/947/1401/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.11.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий суддя Літвінова І.А.,

секретар суду Молодов В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про забезпечення доказів у цивільній справі № 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ» (колишня назва ТОВ «РК «ФАКТОР», ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договором іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться цивільна справа № 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ» (колишня назва ТОВ «РК «ФАКТОР», ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договором іпотеки недійсними.

Позивач просить забезпечити, пред`явлений нею позов шляхом накладення арешт на наступне майно: житловий будинок та земельну ділянку :23:034:0008 загальною площею 0,0346 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер :23:034:0015 загальною площею 0,0069 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Крім того позивач просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна: житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 340,7 кв.м., житловою площею 90,6 кв.м., що складається з літ «Ж» - житловий будинок, № 2-4 АДРЕСА_2 7, 9- огорожі, І - мостіння, «З» - навіс та земельну ділянку :23:034:0008 загальною площею 0,0346 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер :23:034:0015 загальною площею 0,0069 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування вищевказаних вимог заявник зазначає, що 11 березня 2013 року ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_5 житловий будинок та земельну ділянку :23:034:0008 загальною площею 0,0346 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж числа право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому, 13.06.2013 року, ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер :23:034:0015 загальною площею 0,0069 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Цього ж числа право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 20 липня 2017 року ОСОБА_1 отримала від невідомого для неї ОСОБА_2 повідомлення, що «на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси № 520/1364/17 від 07.03.2017 року останній має намір здійснити реалізацію заставного майна за договором купівлі-продажу (договори іпотеки між ТОВ КБ «АРМА» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 06.02.2008 року, договори про відступлення права вимог за договорами іпотеки між TOB «РК Фактор» та мною, ОСОБА_2 від 05.09.2012 року зі стартовою ціною продажу 9 763 607 гривень 67 копійок із проведенням торгів на державній площадці з продажу арештованого та заставного майна «СЕТАМ», починаючи з 20 серпня 2017 року». З Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що 07.03.2017 року заочним рішенням суду (головуючий - Прохоров П.А.) виніс рішення «Про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення боргу», яким позов позивача задовольнив в повному обсязі. ОСОБА_1 на момент укладення договорів купівлі-продажу нічого не було відомо про будь-які кредитні відносини, іпотеки, обтяження тощо. Розрахунок з продавцем ОСОБА_5 було здійснено в повному обсязі, про що вказано як в договорі, так і в розписках до договору купівлі-продажу. Позивач ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на належне їй майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, так як є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту її права, у випадку здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна, в тому числі й примусової реалізації, про яку вже було повідомлено письмо позивача.

Проаналізувавши зміст заяви та доданих до позовної заяви доказів суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Суд наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення конституційного права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом своїх прав, доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ» (колишня назва ТОВ «РК «ФАКТОР», ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договором іпотеки недійсним.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати сторона позивача є допустимими та за змістом не є тотожними позовним вимогам.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву зі сторони позивача про забезпечення позову у цивільній справі № 758/11135/19 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ» (колишня назва ТОВ «РК «ФАКТОР», ; місцезнаходження: п/і 03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6-Д, офіс 43), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договором іпотеки недійсними задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку :23:034:0008 загальною площею 0,0346 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :23:034:0015 загальною площею 0,0069 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна: житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 340,7 кв.м., житловою площею 90,6 кв.м., що складається з літ «Ж» - житловий будинок, № 2-4 АДРЕСА_6 9- огорожі, І - мостіння, «З» - навіс та земельну ділянку :23:034:0008 загальною площею 0,0346 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер :23:034:0015 загальною площею 0,0069 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом; у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані чи замінені Київським районним судом м. Одеси, як судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідач та інші особи, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, мають право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень в день її складання.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Отримати інформацію щодо справи учасники справи можуть на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя Літвінова І. А.