Справа № 683/744/19
У Х В А Л А

18 квітня 2019 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Андрощук Є.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

встановив:

21 березня 2019року ОСОБА_1 звернулася із заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, заявником додано до заяви лише копію свідоцтва про народження дитини, проте не надано документи або їх копії, що підтверджують факт проживання дитини разом із заявником. Тому відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Крім того, заявлена ОСОБА_1 вимога не відповідає пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України через відсутність зазначення максимальної установленої законом межі аліментів на одну дитину - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Оскільки частина перша статті 161 ЦПК України містить виключний перелік імперативних вимог, за якими може бути видано судовий наказ, суд самостійно не може змінювати вимогу, яка міститься у заяві про видачу судового наказу. Тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України зазначена обставина також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 .

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя