КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/8313/19 Головуючий у І інстанції - Бусик О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Лівінського С.В., Сержанюка А.С.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київгаз» про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач у лютому 2019 року звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що 07 лютого 2019 року працівниками ПАТ «Київгаз» без попередження був перекритий та опломбований кран газопроводу, через який природній газ надходить до квартири позивача.

Після з`ясування причин та підстав такого рішення та дій, позивач вимушено придбав електричний водонагрівач, матеріали для підключення, електричну плитку та оплатив монтаж.

Позивач вказав, що незаконні дії представників ФЕЕГ-2 ПАТ «Київгаз» порушили його конституційне право на достатній життєвий рівень, порушили сталий спосіб життя, позбавили таких життєво необхідних потреб як готувати їжу і митися, завдали матеріальної шкоди, яка виразилася у вимушеній, незапланованій витраті у розмірі 6 233 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 6233 грн на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати в розмірі 769 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що газопостачання в його квартиру було припинено без будь якого попередження.

Після його заявки до контакт-центру ПАТ «Київгаз», 08 лютого 2019 року представник ФЕГГ-2 ПАТ «Київгаз» ОСОБА_2 провів обстеження його квартири, відключив газову колонку, про що склав акт, зняв пломбу з вхідного крану, відновив подачу газу до газової плити та склав попередження в якому зазначив порушення які потрібно усунути для відновлення газопостачання до газової колонки.

Позивач виконав всі умови зазначені в попередженні від 08 лютого 2019 року та 12 лютого 2019 року здав ОСОБА_2 всі необхідні роботи та матеріали для підключення газової колонки, однак останній відмовився відключати газову колонку, мотивуючи тим, що в квартирі поверхом вище, газова колонка знаходиться у ванній кімнаті, а в позивача газова колонка знаходиться на кухні.

З тих підстав, представники відповідача повністю перекрили подачу газу в його квартиру та встановили пломбу на вхідному крані, про що склали акт.

Як відновити подачу газу та які дії необхідно провести для цього, працівники газової служби йому не роз`яснили.

Зазначив, що газова колонка, яка встановлена в його квартирі сертифікована в Україні, придбана в магазині, має такі самі технічні характеристики та систему димовідведення що і попередній прилад.

Коли представник ПАТ «Київгаз» проводив перевірку квартири позивача, останнім був наданий технічний паспорт приладу який представник відповідача забрав для оформлення ескізу. В подальшому питань щодо незаконної заміни газової колонки не виникало.

Просив, скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги та стягнути судові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В. П., зареєстрованого у реєстрі за № 1545.

Відповідно до відомостей проведення технічного обслуговування внутрішньо будинкового газового устаткування та інструктажу абонентів у будинку АДРЕСА_2 , у березні 2017 року та лютому 2018 року працівники ФЕГГ-2 не отримали доступу до квартири № 3 , яка належить позивачеві.

Позивач отримав письмове попередження від 08 лютого 2019 року від ПАТ «Київгаз» про порушення ним Правил безпеки систем газопостачання України ДБН В.2.5-20.2001 «Газопостачання» та вказівкою на те, які недоліки слід усунути.

Як вбачається з акту № б/н повторної перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків від 11 лютого 2019 року, у вказаній квартирі № 3 , що належить позивачеві, виконана перевірка та прочистка каналів, встановлено розташування газової колонки.

Згідно з актами на відключення газу від 12 лютого 2019 року № 2, складеного представником ФЕГГ № 2 сл. ОСОБА_2 , у присутності споживача газу - ОСОБА_1 , проведено відключення від газопостачання квартири № 3 на вводі, з причин порушення «Правил безпеки систем газопостачання України».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За пунктом 1 частини другої ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленум Верховного суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, а саме: у пункті 2 роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, необхідними елементами складу цивільного правопорушення як підстави для деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Позивач не надав працівникам ФЕГГ-2 ПАТ «Київгаз» належні документи відносно заміни газового обладнання у своїй квартирі

У разі виявлення порушень, співробітники Оператор ГРМ повинні відключити від газопостачання всі газові мережі, що і було здійснено у квартирі позивача, що підтверджується відповідним актом від 08 лютого 2019 року на відключення газу, що також узгоджується з Правилами безпеки систем газопостачання України.

Так, відповідно до п. 5.7. Правил безпеки систем газопостачання України, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків за умови не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Аналогічна вимога щодо необхідності відключення від газорозподільних систем, обладнання або газопроводів, не передбачених проектом та виявлені під час перевірок міститься в п. 7 глави 6 розділу p. X Кодексу газорозподільної системи.

За пунктом 3.2. розділу III Правил безпеки систем газопостачання України, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 3.3 Правил безпеки систем газопостачання України визначено, що власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1,2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відсутні складові цивільного правопорушення як підстави для деліктної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді С.В. Лівінський

А.С. Сержанюк