ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2039/19
Провадження №2/477/873/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши в Миколаєві, в порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати відповідачку ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї вимоги вказував наступне.

В 2014 році він отримав ордер на свою сім`ю на право зайняття службового житла (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з ордером право на вселення до квартири мали він основний наймач, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України № 184 від 05 вересня 2018 року із цієї квартири було знято статус службового житла та надано для постійного проживання.

Із 2014 року він та відповідачка перебували у шлюбі, але той носив формальний характер і в дійсності вони не проживали разом та не підтримували шлюбні відносини. Шлюб був розірваний тільки 09 квітня 2019 року за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Тобто відповідачка не є членом його сім`ї, проживає окремо і в зазначеній квартирі також більше шести місяців, тому посилаючись на положення ст. ст. 319, 391 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71 та 72 ЖК України, просив позбавити її права користування житловою квартирою.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надала заяву з проханням вирішити справу без їх участі, а позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, а також вказала, що визнає позов і не заперечує проти його задоволення.

Суд, вважаючи за можливе розглянути справу без участі сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням № 7 від 24 червня 2014 року Галицинівскої сільської ради Жовтневого району Миколаївської області було прийнято до комунальної власності 24-х квартирний будинок в АДРЕСА_3 з мережою електро- та газопостачання.

10 липня 2014 року позивач ОСОБА_4 отримав ордер на вселення та проживання своєї сім`ї із трьох чоловік до квартиру за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до протоколу № 184 від 05 вересня 2018 року засідання комісії з контролю за розподілом жила в гарнізонах Збройних Сил України було вирішено виключити з числа службового житла Міністерства оборони України в Миколаївському гарнізоні, зокрема і квартиру по АДРЕСА_2 , яка надавалася основному наймачу ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 30 травня 2019 року в цій квартирі зареєстровані були позивач ОСОБА_4 , його син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2 . Але в цій довідці вказано, що остання в квартирі не проживає.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

З врахуванням визнання позову відповідачкою, беручи до уваги наявність доказів в справі і підтвердження нею факту не проживання у вказаній квартирі більше шести місяців, тому за положеннями ст. 71 та ст. 72 ЖК України суд вважає можливим визнати її такою, що втратила право користування квартирою.

Суд не бере до уваги посилання позивача у своїй позовній заяві на положення ст. 319, 391, 405 ЦК України, які передбачають захист права власності, оскільки вказана квартира не належить позивачу на праві власності, а він є її основним наймачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складений на 22 листопада 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко