Справа №473/262/18
Провадження № 22-ц/812/1635/19
У Х В А Л А

15 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

головуючого: Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_5,

відповідача - ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_2 , ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала на нього апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання представник позивача обґрунтовувала тим, що судові експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не були включені на час проведення експертизи до Державного реєстру атестованих судових експертів, що є порушенням вимог Закону України « Про судову експертизу», при проведені експертизи експерти керувалися наказом МОЗ України № 397 від 08 жовтня 2001 року, який на час проведення експертизи втратив чинність на підставі наказу МОЗ України №865 від 08 травня 2018 року, висновки експертизи про стан здоров`я ОСОБА_6 мають поверхневий та загальний характер.

На вирішення експерта просила поставити питання:

Чи могла ОСОБА_6 1930 року народження, на момент укладення заповіту 25 жовтня 2002 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи просила доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної та судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вказане клопотання та уточнила установу для проведення експертизи по даній справі -державна установа «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Відповідач та її представники у суді апеляційної інстанції заперечували проти призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи.

Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншими матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові(експертам).

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі.

Частиною 1 ст.72 ЦПК України передбачено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

За приписами ч.2 ст.10 вищевказаного Закону України судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Отже, чинним законодавством передбачено, що судові експертизи можуть бути проведені атестованими судовими експертами, які внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Як вбачається із роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі у тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу для з`ясування психічного стану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент підписання заповіту, проведення якої було доручено експертам Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1.

25 січня 2019 року комісією Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 у складі трьох осіб: ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 був складений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи №21.

Як видно із сертифікату спеціаліста № 1282 від 19 травня 2015 року ОСОБА_12 , сертифікату №03323 від 21 червня 2016 року ОСОБА_13 є атестованими лікарями- спеціалістами за спеціальністю судово - психіатрична експертиза, однак на час проведення експертизи відомості про них не були внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів як фахівців державної спеціалізованої установи у структурі якої функціонує судово - психіатричне експертне відділення (комісія) - Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1.

Відтак, спеціалісти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не мали права проводити судову експертизу, а тому склад комісії, який проводив судову психіатричну експертизу є неналежним, що свідчить про істотне порушення процесуальних норм, які регламентують порядок проведення експертизи.

Вищенаведене відповідно до вимог ч.2 ст.113 ЦПК України є підставою для призначення у дані справі повторної посмертної судово - психіатричної експертизи.

Застосування у висновку експертизи інформаційних джерел, які втратили чинність, само по собі при відсутності інших процесуальних порушень під час проведення експертизи, не є безумовною підставою для призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

Вказана експертиза проведено на підставі наявних в матеріалах справи доказах, а саме: поясненнях свідків. Медичні документи про стан психічного здоров`я ОСОБА_6 відсутні.

Зважаючи на те, що призначення повторної експертизи зумовлено процесуальними порушеннями при її проведені, обговорення доводів клопотання щодо обґрунтованості висновку експертизи є недоцільним.

Проведення експертизи слід доручити експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» ( м. Київ). Підстав для призначення проведення експертизи державній установі «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» відсутні, оскільки вона не є спеціалізованою установою, яка здійснює проведення судово-психіатричних експертиз.

Обов`язок по оплаті за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_4 .

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 473/262/18 в 3-х томах.

У відповідності до вимог п.5 ч.1 ст. 252 та п.9 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи на час її проведення.

З огляду на викладене та враховуючи, що для проведення експертизи потрібен час, колегія суддів вважає за необхідне провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Керуючись ч.2 ст.113, ст. 368,381 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи - задовольнити частково.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним повторну судово-психіатричну (посмертну) експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (м. Київ).

На вирішення експертам поставити питання:

Чи могла ОСОБА_6 , 1930 року народження, на дату складання заповіту 25 жовтня 2002 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Попередити експертів (експерта) про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України.

Обов`язок по оплаті за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_4 .

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 473/262/18 в 3-х томах.

Провадження в справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухваланабирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав, протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

__________________________________________________________________________

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2019 року.