_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4583/11
Провадження № 6/520/390/19
УХВАЛА

про розгляд подання приватного виконавця

01.11.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

за участі представника приватного виконавця ОСОБА_1 - адвоката Громадського Олексія Васильовича та представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Красондовича Дмитра Леонідовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити порядок виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2012 року у справі №2-4583/11 про затвердження мирової угоди, шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 6287174,00 грн. житлового будинку, загальною площею 319,5 кв.м., житловою площею 130,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , та в якій зареєстровано неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому в заяві приватний виконавець Долинський М.М. посилається на те, що 15.08.2018 року до нього надійшла заява від ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню заборгованості у розмірі 26400 доларів США та 95949,86 грн. з ОСОБА_2 на підставі ухвали про затвердження мирової угоди Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2012 року у справі №2-4583/11. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, в подальшому було винесено постанову про арешт коштів боржника у банківських установах. Згідно з відповідями що надійшли з банківських установ, у Боржника наявні рахунки лише у Акціонерний банк "Південний" та AT КБ Приватбанк. Проте гроші на які можливо звернути стягнення були лише в AT КБ Приватбанк у сумі 355,62 гривень, чого явно недостатньо для виконання судового рішення. В ході проведення виконавчих дій, Виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_2 , зареєстровано автотранспортний засіб: OPEL CORSA, д/н НОМЕР_1 , який постановою приватного виконавця 23.08.2018 року було оголошено в розшук з постановкою його на арешт майданчик та вилученням технічного паспорту. Також приватний виконавець зазначає, що на час подачі даного подання автотранспортний засіб не розшукано. 21.09.2019 року від боржника ОСОБА_2 на адресу приватного виконавця надійшла заява з проханням звернути стягнення та призначити експерта для визначення вартості належної їй тканини на загальну суму 400 000 гривень. Зазначене майно було оцінене суб`єктом оціночної діяльності у 679226,79 гривень та передано на реалізацію в ДП СЕТАМ. Тканина декілька разів виставлялась на продаж, але реалізована не була в зв`язку з відсутністю купівельного попиту. Непродане майно було запропоновано стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості, але стягувач відмовилась від прийнятя нереалізоване майна (тканини) в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 134441295 від 15.08.2018 року), ОСОБА_2 дійсно належить на праві власності житловий будинок, загальною площею 319,5 кв.м., житловою площею 130,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,05 га що належить боржниці. Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку №50 від 11 квітня 2019 року у будинку який належить боржниці зареєстровано неповнолітнього онука боржниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15.05.2019 року від боржниці на адресу приватного виконавця надійшла заява про звернення стягнення на зазначений будинок і від батька неповнолітнього ОСОБА_3 надійшла аналогічна заява. Після того як було проведено оцінку зазначеного майна заявою від 28.05.2018 року боржниця відкликала свою попередню заяву про згоду на продаж. Але виконавець мусить передати зазначене майно на реалізацію, оскільки іншого шляху виконання судового рішення наразі немає.

Листом №2517 від 06.05.2019 року приватний виконавець звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради та Київської районної адміністрації Одеської міської ради з клопотання надати дозвіл на реалізацію арештованого майна, з зареєстрованим там неповнолітнім ОСОБА_3 , однак було отримано відмову з посиланням на п.67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. № 866 через необхідність подання заяви на відчуження батьками або опікунами дитини.

Натомість, виконавцем в ході проведення виконавчих дій, було з`ясовано, що сам Боржник не зважаючи на реєстрацію неповнолітнього онука намагається продати вищезазначене нерухоме майно через агенції нерухомості у місті Одесі про що свідчать скріншоти з сайтів.

При цьому приватний виконавець звертає увагу суду на той факт, що оціночна вартість нерухомого майна, значно перевищує заборгованість за виконавчим документом, що дає змогу боржнику, після реалізації майна забезпечити відповідні житлові умови для неповнолітнього онука.

30.09.2019 року від боржника ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на заяву про встановлення порядку виконання рішення, в яких боржник посилається на те, що дійсно ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий, будинок загальною площею 319,5 кв.м., житловою площею 130,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,05 га. В даному будинку, від народження зареєстрований та проживає неповнолітній онук боржниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було зроблено задовго до того, як були взяті грошові кошти у борг. Також боржник зазначає, що вона є пенсіонеркою, людиною похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої більше немає іншого житла, окрім вказаного будинку, та у разі реалізації житлового будинку будуть порушені не тільки права боржника ОСОБА_2 , а також і права неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Боржник ОСОБА_2 в запереченнях звертає увагу суду на те, що приватним виконавцем в ході проведення виконавчого провадження не буди вчинені всі дії передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: приватним виконавцем не були списані кошти з рахунку боржника; не проводилися дії по відшуканню майна чи коштів, які можуть знаходитись у третіх осіб; не було здійснено опис майна боржника, яке може бути вилучене та реалізоване в подальшому.

23.10.2019 року стягувачем ОСОБА_5 до суду подані письмові пояснення по справі, в яких стягувач зазначає, що надавала лист про відмову від одержання тканини в рахунок заборгованості та вказаними письмовими поясненнями ще раз засвідчує факт відмови. Щодо доводів сторони боржника, що з банківських рахунків не були списані кошти в рахунок боргу, ОСОБА_5 зазначає, що на рахунку наявні 350,00 грн., які ніяким чином не вплинуть на ситуацію. Стягувач звертає увагу суду на те, що мирову угоду було затверджено ще в 2012 році, тобто боржниця добровільно взяла на себе обов`язок виплатити заборгованість, від чого потім відмовилась. Якусь частину боржниця повернула, але навіть близько неналежну суму та майже два роки боржники не виплачують ні копійки. Стягувач посилається на те, що вона є вдовою, немає ніяких ресурсів для існування окрім невеликої пенсії. Декілька років тому ОСОБА_5 зробили онкооперацію, потім ще інші операції та хвороби. Стягувач вказує, що витрачає на ліки щомісячно близько 6000,00 грн. при пенсії в 3700,00 грн., та повинна ще допомагати синові, який є інвалідом 1 групи, в зв`язку з нестачею коштів вимушена продавати прикраси ти речі, що належали їй та померлому чоловікові.

31.10.2019 року представником приватного виконавця до суду подані письмові пояснення, в яких адвокат Громадський О.В. звертає увагу суду на те, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2010 року у справі №2-4783/10 було розірвано шлюб між невісткою боржниці ОСОБА_6 та сином боржниці ОСОБА_7 . При цьому судом було визначено місце проживання неповнолітніх дітей разом з невісткою. Також представник приватного виконавця вказує, що 06.07.2016 року син божниці ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_8 , в зв`язку з чим виявляється дуже сумнівним, що внук боржниці, якому суд встановив місце проживання разом з матір`ю, зараз проживає з бабусею, батьком і його новою дружиною. Окрім того адвокат посилається на те, що 25.10.2019 року син боржниці придбав земельну ділянку в смт Таїрове, площею 0,0045 га, на якій розташовано об`єкт капітального будівництва, що свідчить про те, що син боржниці може самостійно без її допомоги забезпечити свою дитину житлом.

В судовому засіданні представник приватного виконавця адвокат Громадський О.В. заяву про встановлення порядку виконання рішення підтримав та просить задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Красондович Д.Л. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви приватного виконавця та підтримав доводи, викладені в запереченні.

Стягувач ОСОБА_5 24.07.2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в зв`язку зі станом здоров`я, в якій вказала, що заяву приватного виконавця підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши подання приватного виконавця, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 15.08.2018 року стягувач ОСОБА_5 звернулась до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню заборгованості у розмірі 26400 доларів США та 95949,86 грн. з ОСОБА_2 на підставі ухвали про затвердження мирової угоди Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2012 року у справі №2-4583/11, в якій також просила про накладення арешту на все майно та кошти боржника та оголошення належних боржнику транспортних засобів у розшук.

15.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57013343. В подальшому 23.08.2018 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля OPEL CORSA, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

З матеріалів, доданих до заяви приватного виконавця, вбачається, що 03.12.2018 року боржник ОСОБА_2 зверталась до виконавця з заявою про призначення експертизи для визначення вартості описаного майна тканини та передачі її на реалізацію.

Відповідно до листа Одеської філії ДП «СЕТАМ» від 13.05.2019 року №1111/31-12-19 13.05.2019 року не відбулись електронні торги по лотам: №345442, 345445, 345452, 345456, 345461, 345461, 345464, 345468, 345470, 345473, 345477, 345479, 345482, 345830, що підтверджується також відповідними протоколами проведення електронних торгів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15.08.2018 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 319,5 кв.м., житловою площею 130,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданих приватним виконавцем матеріалів вбачається, що 15.05.2019 року боржник ОСОБА_2 звернулась до виконавця з заявою, в якій просила передати на реалізацію нерухоме майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 . При цьому в заяві боржник зазначила, що не заперечує, щоб будинок був переданий на реалізацію з урахуванням того, що в будинку зареєстрований та проживає її неповнолітній внук.

Також 15.05.2019 року приватному виконавцю Алексеєвим В.В. була подана заява, в якій він вказав, що не заперечує проти реалізації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням того, що в будинку зареєстрований та проживає його неповнолітній син.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку земельної ділянки площею 0,05 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та житлового будинку загальною площею 319,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , ринкова вартість об`єкта оцінки (без урахування ПДВ) 6287174,00 грн. або 240309,00 доларів США, в тому числі вартість земельної ділянки 802154,00 грн. або 30660,00 доларів США, житлового будинку 5485021,00 грн. або 209649,00 доларів США.

06.05.2019 року приватний виконавець Долинський М.М. звернувся до Начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради та Голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням розглянути питання про примусову реалізацію житла, право користування яким мають малолітні діти, та прийняти відповідне рішення про надання дозволу на примусову реалізацію будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована неповнолітня особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідь на звернення приватного виконавця 22.05.2019 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради повідомила, що оскільки розпорядженням Одеського міського голови №568 від 19.06.2017 р. «Про удосконалення механізму взаємодії виконавчих органів Одеської міської ради з питань захисту прав дитини» передбачено видання розпоряджень та затвердження висновків з питань, віднесених до компетенції органу опіки та піклування виключно за результатами попередніх перевірок, проведених службою у справах дітей Одеської міської ради, необхідно надати відповідний проект висновку та необхідний пакет з порушеного питання.

На звернення приватного виконавця 06.06.2019 року Служба у справах дітей Одеської міської ради надала відповідь, згідно якої для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальними подають службі у справах дітей документи, зазначені у п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. При цьому начальник служби у справах дітей звертає увагу приватного виконавця на те, що іншого порядку співпраці між службою у справах дітей Одеської міської ради та органами опіки та піклування у вирішенні питання стосовно надання дозволу на відчуження майна, право користування яким або право власності на яке має дитина, немає. Враховуючи викладене, для підготовки подання до органу опіки та піклування щодо надання дозволу на реалізацію майна боржника, а саме: будинок АДРЕСА_1 , право користування яким має неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно надати документи, визначені у вищевказаному порядку, для здійснення перевірки та підготовки подання до Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування.

Згідно з Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.04.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судом досліджено скріншоти з сайтів оголошень щодо продажу будинку по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Рішенням АДРЕСА_2 районного суду м. Одеси від 07.07.2010 року по справі №2-4783/10, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який 19.02.1993 року зареєстрований Центральним відділом ЗАГС міста Одеси, актовий запис №80, розірвано. Неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з ОСОБА_6

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу від 30.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_7 06.07.2016 року уклав шлюб з ОСОБА_8 .

Відповідно до Договору від 25.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 купили в рівних частках кожний земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

В ході судового розгляду справи встановлено, що боржником ОСОБА_2 до теперішнього часу умови мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 27.04.2012 року, не виконані.

Згідно з ч. 3 ст. 453 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що «поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений» (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Представником приватного виконавця Долинського М.М. в судовому засіданні не доведено, що приватним виконавцем було здійснено всі передбачені законодавством заходи примусового виконання рішення. Так, зокрема, суду не надано інформації про те, чи здійснювався опис рухомого майна боржника ОСОБА_2 , чи проводились відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірки майнового стану боржника, тощо.

Так, представником боржника суду повідомлено, що боржниця не ухиляється від передачі транспортного засобу в рахунок погашення боргу. Автомобіль вона утримує в гаражі та виконавець не приймав реальних заходів з даного питання.

Представником приватного виконавця Долинського М.М. на дані пояснення суду повідомлено, що транспортний засіб, як і інше майно арештовано та оголошено в розшук, і в ході виконання судового рішення боржницею до розгляду в суді вказаного подання не було надано інформацію, що автомобіль вона зберігає в гаражі та надає його для реалізації в рахунок погашення боргу.

З приводу доводів приватного виконавця Долинського М.М. про те, що боржниця сама намагається продати будинок, що підтверджується скріншотами з сайтів оголошень про продаж нерухомості, суд зазначає, що з вказаних оголошень не вбачається інформації, що на продаж виставлено саме будинок боржниці ОСОБА_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та що вказані оголошення розміщені саме боржницею, в зв`язку з чим суд відхиляє зазначені доводи приватного виконавця.

Доводи представника приватного виконавця щодо того, що місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням суду визначено разом з матір`ю, суд приймає до уваги, однак в матеріалах справи міститься довідка про реєстрацію у спірному будинку і колишньої невістки боржниці ОСОБА_2 , і її онука, що підтверджує їх право користування вказаним житловим приміщенням, та відсутня інформація, де фактично проживають мати з дитиною та як виконується вказане рішення суду.

Суд приймає до уваги доводи сторони стягувача щодо того, що ОСОБА_5 має складний матеріальний стан та незадовільний стан здоров`я, а також, що умови мирової угоди були погоджені ОСОБА_2 особисто ще в 2012 році, однак не виконуються боржницею належним чином.

З цього приводу суд зазначає, що у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Законодавче закріплення обов`язковість судового рішення отримала в Конституції України (ч. 5 ст. 124 судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України) та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, в даному провадженні судом встановлено, що боржниця з часу прийняття судом рішення в 2012 році, не приймає заходів щодо добровільного погашення боргу, з початку вона частково погасила борг, що не оспорювалось сторонами виконавчого провадження, однак в подальшому боржниця стала ухилятися від виконання судового рішення в повному обсязі. Обставини, викладені в поданні та пояснення представника приватного виконавця щодо реалізації коштовного будинку, який є единим житлом боржниці, є крайнюю мірою, оскільки виконавцем не вчинені всі заходи примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, дослідивши надані докази та вислухавши присутніх учасників справи, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, про те, що приватним виконавцем не вчинено всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та здійснено передчасне звернення до суду з проханням надати дозвіл на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження житлового будинку.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали суду з урахуванням відпустки головуючого складено 14.11.2019 року.

Суддя Васильків О. В.