Справа № 445/972/17 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"як П.В.
Провадження № 22-ц/811/1970/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Бойко С.М., Мікуш Ю.Р.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про реальний поділ житлового будинку.

Позовні вимоги мотивував тим, щовін є власником 2/5 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 . Власником іншої частини 3/5 частки цього житлового будинку є відповідач ОСОБА_1 Зазначає, що фактично він користується приміщеннями позначеними на плані літерами 1-1, 1-2, 1-3, а відповідач користується приміщення 1-5, 1-4 та ІІІ, підвалом та горищем вони користуються спільно.

Покликався на те, що між сторонами існують конфлікти та непорозуміння з приводу користування житловим будинком.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку - задоволено.

Виділено у приватну власність ОСОБА_3 приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які позначені на плані літерами: АДРЕСА_2 - коридор площею 6,4 кв.м.; 1-2 - кухня площею 7,3 кв.м.; 1-3 - житлова кімната площею 15,3 кв.м., підвал площею 14,2 кв.м. та частину горища над приміщеннями виділеними йому на першому поверсі, зі збереженням існуючого входу на горище.

Виділено у приватну власність ОСОБА_1 приміщення у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які позначені на плані літерами: ІІІ АДРЕСА_3 веранда площею 4,5 кв.м., вартістю 34141,0 грн.; 1-4 - житлова кімната площею 21,2 кв.м.; 1-5 - кухня площею 9,9 кв.м. та частину горища над приміщеннями виділеними йому на першому поверсі, з влаштуванням окремого входу на горище влаштувати приставну драбину по стіні бокового фасаду до слухового вікна на горищі на фронтовій стіні будинку, при цьому розширивши його (вказані роботи здійснити за рахунок коштів позивача ОСОБА_3 ).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано позивача ОСОБА_3 влаштувати звукоізолюючу перегородку по межі поділу приміщень в будинку; замурувати дверний проріз між між приміщеннями коридору під літ. 1-1 та кухні під літ.1-5; влаштувати на горищі перегородку із легких неспалимих будівельних матеріалів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення його частки власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 41 884 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 13510 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що при запропонованому варіанті поділу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для досягнення максимально допустимої ізоляції належних їм часток житлового будинку необхідно виконати наступні переобладнання: влаштувати звукоізолюючу перегородку по межі поділу приміщень в будинку; замурувати дверний проріз між приміщеннями коридору під літ. 1-1 та кухні під літ 1-5; кожному із співвласників надати горище над приміщеннями виділеними їм на першому поверсі, влаштувавши на горищі перегородку із легких неспалимих будівельних матеріалів, однак із таким висновком експерта погодитись не можна, оскільки надаючи експертне дослідження відносно технічної можливості поділу будинку, експертом не було зроблене посилання щодо відповідності таких змін ДБН.

Крім цього, розглядаючи питання поділу спільного горища над будинком, суд зазначив, що для влаштуванням окремого входу на горище відповідач зобов`язаний влаштувати приставну драбину по стіні бокового фасаду до слухового вікна на горищі на фронтовій стіні будинку, при цьому розширивши його, проте, у відповідача виникають обґрунтовані сумніви щодо технічної можливості виконання такого роду робіт, ну і відповідність таких робіт ДБН.

Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи.

30 жовтня 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Зазначене клопотання колегією суддів було відхилено як необґрунтоване, оскільки заявником не подано жодних доказів на підтвердження зайнятості представника в судовому засіданні по іншій справі.

Крім того, згідно ухвали про призначення справи до розгляду в апеляційному суді від 26 липня 2019 року така призначена до розгляду на 31 жовтня 2019 року, про що завчасно (у серпні 2019 року) було повідомлено сторін та їхніх представників.

Відкладення розгляду справи призведе до порушення розумних строків вирішення справи, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 належить частка у розмірі 2/5, а ОСОБА_1 - у розмірі 3/5 відповідно.

Вказані обставини підтверджуються копіями реєстраційного посвідчення виданого Золочівським МБТІ від 11.12.2002 року, реєстраційного посвідчення виданого Золочівським МБТІ від 25.12.2000 року, технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 23.03.2015 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 06.12.2002 року.

Із копії технічного паспорта вбачається, що вищевказаний житловий будинок складається із підвалу площею 14,2 кв.м., веранди - 4,5 кв.м., коридору - 6,4 кв.м., кухні - 7,3 кв.м., двох житлових кімнат площею 15,3 кв.м. та 21, 2 кв.м. відповідно, кухні - 9,9 кв.м. Тамбур площею 3 кв.м. демонтований.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що фактично позивач користується коридором площею 6,4 кв.м., кухнею -7,3 кв.м. та житловою кімнатою - 15,3 кв.м., які позначені на плані літерами 1-1, 1-2 та 1-3, а відповідач користується верандою площею 4,5 кв.м., кухнею - 9,9 кв.м. та житловою кімнатою - 21,2 кв.м., які позначені на плані літерами ІІІ, 1-4 та 1-5. Підвалом та горищем сторони користуються спільно.

Також встановлено та підтверджується висновком експерта №4292/4309, що частини будинку, якими користується кожен із співвласників забезпечені автономними інженерними мережами, мають автономні лічильники обліку води, газу, електрики.

Висновком судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 20 серпня 2018 року №4292/4309 запропоновано один технічно можливий варіант поділу між співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який частково відповідає порядку користування приміщеннями будинку, що склався між співласниками, в частках близьких до ідеальних, а саме:

- співвласнику 2/5 ідеальної частки ОСОБА_3 надати приміщення в житловому будинку: 1-1 - коридор площею 6,4 кв.м.; 1-2 - кухня площею 7,3 кв.м.; 1-3 - житлова кімната площею 15,3 кв.м. Всього 29,0 кв.м. вартістю 117602,0 грн., що більше ідеальної частки на 3,2 кв.м. Також цьому співвласнику пропонується надати підвал площею 14.2 кв.м., вартістю 59494,0 грн. Всього вартість частки цього співвласника складає 177096,0 грн., що більше від ідеальної частки на 41884,0 грн.

- співвласнику 3/5 ідеальної частки ОСОБА_1 надати приміщення у житловому будинку: ІІІ - веранда площею 4,5 кв.м., вартістю 34141,0 грн.; 1-4 - житлова кімната площею 21,2 кв.м.; 1-5 - кухня площею 9,9 кв.м. Всього 35,6 кв.м., вартістю 160259,0, що менше ідеальної частки на 3,2 кв.м. Також цьому співвласнику пропонується надати сходи вартістю 676,0 грн. Всього вартість частки цього співвласника складає 160935,0 грн., що менше ідеальної частки на 41884,0 грн.

Грошова компенсація за відхилення від ідеальної частки складатиме 41884 грн., яку співвласник 2/5 ідеальної частки ( ОСОБА_3 ) повинен сплатити співвласнику 3/5 ідеальної частки ( ОСОБА_1 ).

При запропонованому варіанті поділу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для досягнення максимально допустимої ізоляції належних їм часток житлового будинку необхідно виконати наступні переобладнання: влаштувати звукоізолюючу перегородку по межі поділу приміщень в будинку; замурувати дверний проріз між приміщеннями коридору під літ. 1-1 та кухні під літ 1-5; кожному із співвласників надати горище над приміщеннями виділеними їм на першому поверсі, влаштувавши на горищі перегородку із легких неспалимих будівельних матеріалів.

Будучи допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 надала пояснення, що методики поділу горища не існує, а для доступу на горище відповідач ОСОБА_6 може влаштувати приставну драбину до слухового вікна на горищі.

Як вбачається з письмового пояснення експерта ОСОБА_5 від 14.01.2019р. ,у житловому будинку, який підлягає поділу перекриття є дерев`яним і виконує функцію внутрішньої горизонтальної огороджувальної конструкції будинку, а також пов`язує несучі стіни будинку між собою, що підвищує стійкість несучих конструкцій і просторову жорсткість будинку в цілому. Якщо порушити цілісність конструкції перекриття, може бути порушена стійкість несучих конструкцій будинку і просторова жорсткість будівлі, а також його тепло- і звукоізоляція. Тому для забезпечення доступу на горище, над запропонованими приміщеннями, співвласнику 3/5 ідеальної частки Грушковському пропонується влаштувати приставну драбину по стіні бокового фасаду до слухового вікна на горищі на фронтовій стіні будинку, при цьому розширивши його.

Статтею 367 ЦК України передбачено,що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За умовами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.3 ст.358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. № 7 з наступними змінами та доповненнями виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась (п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. № 7).

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13).

Запропонований експертом варіант поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 », передбачає відступ від ідеальних часток, але враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Окрім того, такий варіант поділу враховує фактичне користування співвласників і є єдиним технічно можливим варіантом поділу.

З врахуванням того, що між сторонами періодично виникають спори з приводу спільного володіння майном, висновку експерта, за яким поділ житлового будинку є технічно можливим в межах приміщень, якими фактично користуються сторони, таке виділення не порушує права відповідача, оскільки частини будинку є відокремленими та самодостатніми, обладнані окремими виходами та протягом тривалого часу використовуються кожним зокрема, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про поділ житлового будинку в АДРЕСА_1 за варіантом, запропонованим у висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 29 серпня 2018 року № 4292/4309 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а також про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація за зменшення його частки, розмір якої складає 41884,0 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності поділу вимогам ДБН спростовується змістом висновком експерта №4292/4309, в якому зокрема зазначено норми ДБН, на які опирався експерт при проведення дослідження.

Крім того, згідно статті 152 ЖК Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

А відтак, влаштування звукоізолюючої перегородки, закладення дверного прорізу, влаштування на горищі перегородки із неспалимих будівельних матеріалів, влаштування приставної драбини по стіні бокового фасаду до слухового вікна на горищі не потребує втручання в несучі конструкції (конструкції, які утримують на собі інші конструкції) та інженерні системи загального користування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови 18 листопада 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Бойко С.М.

Мікуш Ю.Р.