Справа № 288/1528/19
Провадження № 2/288/592/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем померлої за законом та спадщину після баби прийняла. Інші спадкоємці, крім позивача, відсутні.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою, не зареєстровано.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, позивач звернулась до нотаріуса, проте, отримала відмову, через відсутність документів, що підтверджують право власності померлого на житловий будинок.

Баба позивача ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, діда позивача, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був власником вищевказаної нерухомості, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до частини 1 статті 549 УРСР, так як проживала з чоловіком та була зареєстрована з ним за однією адресою.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24 - 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Рік побудови вищевказаного житлового будинку - 1967.

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив свої спадкові права на вищевказаний житловий будинок. Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовної заяви не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 грудня 2003 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 102.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 вересня 2000 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис за № 73.

Згідно Посвідки про шлюб № 22 від 22 травня 1935 року виданої Вульшківською сільською радою Брусилівського району Київської області, ОСОБА_4 22 травня 1935 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26 січня 1962 року Київським бюро ЗАГС Залізничного району, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , запис за № 181.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 11 червня 1983 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 11 червня 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », запис за № 20.

Згідно будинкової Книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , виданої Попільнянським відділом міліції, за даною адресою проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Довідкою № 593 від 04 лютого 2004 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що на день смерті баби ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вони проживали постійно разом і вели спільне господарство.

Як вбачається з Справи № 754 по домоволодінню АДРЕСА_1 , власником вказаний ОСОБА_3 . Основна інвентаризація відбулася 13 жовтня 1967 року.

Відповідно до Висновку Суб`єкта оціночної діяльності про вартість оцінюваного майна виданого ТОВ «Сектор - Інформ», станом на 24 липня 2019 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: сарай, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить: 26 643 гривні 00 копійок.

Згідно повідомлення № 472/02-14 від 10 серпня 2019 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, ОСОБА_1 відмовлено у оформлені спадкових прав і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як у матеріалах спадкової справи відсутні та заявником також не додані, документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок.

Як вбачається з повідомлення Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області № 167/02-16 від 25 квітня 2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом на все майно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1262, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив свої спадкові права на вищевказаний житловий будинок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник