справа №619/2518/19
провадження №2/619/1096/19

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про змінення розміру аліментів,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30.10.2006р., яким з відповідача ОСОБА_2 на булу стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.09.2006р. на 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2018.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, який було розірвано 12.01.2006 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області та видане свідоцтво про розірвання шлюбу 04.04.2006 за актовим записом №75 відділом РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , батьком якого згідно актового запису №63 записаний відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , що видане 24.06.2005 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Позивач вказує, що до розірвання шлюбу, одразу після народження дитини у 2004 році відповідач покинув сім`ю, проживав окремо, не приймав участі в виховані і утриманні дитини та по теперішній час теж своє ставлення до дитини не змінив. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області віл 30.10.2006 з відповідача ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.09.2006. З моменту винесення рішення аліменти відповідач не виплачував. Відповідач проігнорував рішення суду, вимоги виконавчої служби Ленінського районного ВДВС районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується довідкою, виданою 05.11.2005 Ленінським РУЮ м. Харкова (виконавчий лист №2-678) від 14.04.2005. Довідка Начальника ДВС у Ленінському районі м. Харкова від 01.02.2007р. також підтверджує, що ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів. В зв?язку з вказаним позивач просить змінити розмір аліментів.
Позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, та просила розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Судом встановлено, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.10.2006 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037 від 17.05.2017, яким були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Із аналізу статей 181, 192 СК України слідує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховною Радою України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
За змістом частини першої статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Як встановлено ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про змінення розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.10.2006р., яким з відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.09.2006р. на 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська