Справа № 212/2651/18
У Х В А Л А

19 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Деменко А.С., за участі відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

У квітні 2018 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

27 вересня 2018 року у даній справі ухвалено заочне рішення, яке ухвалою суду від 06 травня 2019 року скасовано.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Так, з матеріалів справи убачається, у справі неодноразово призначалися судові засідання, а саме на 30 травня 2019 року, на 25 червня 2019 року, на 25 липня 2019 року, на 24 вересня 2019 року, на 29 жовтня 2019 року, на 05 листопада 2019 року та на 19 листопада 2019 року, про що позивач сповіщався належним чином, шляхом направлення СМС-повідомлення на зазначений ним у заявці номер телефону (а.с.12).

Крім того, позивач неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення на зазначену в позовній заяві адресу судової повістки, однак судові повістки повернуті на адресу суду із позначкою за закінченням терміну зберігання.

Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Порядок вручення судових повісток врегульований ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, з огляду на вищевказане, суд вважає позивача належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, при цьому у матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили поважність причин неявки позивача у судові засідання на 30 травня 2019 року, на 25 червня 2019 року, на 25 липня 2019 року, на 24 вересня 2019 року, на 29 жовтня 2019 року, на 05 листопада 2019 року та на 19 листопада 2019 року. Заяви про розгляд справи у його відсутність в матеріалах справи відсутні, а також інформація про зміну номеру телефону та адреси проживання у матеріалах справи відсутня.

Керуючись ст.ст. 44, 130, 131, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Н. Борис