Ухвала

Іменем України

21 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 750/5444/19

провадження № 61-20342ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», публічне акціонерне товариство «Омега Банк»,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2019 року під головуванням судді Логвінової Т. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня

2019 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є, Бобрової І. О., Висоцької Н. В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), в якій просить визнати недійсними: договір іпотеки від 11 червня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 12402/0608/71-059 від 11червня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ; договір іпотеки від 11 червня

2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію іпотеки щодо квартири АДРЕСА_1 , що була зареєстрована приватним нотаріусом Кондратюк В. С. 27 грудня 2012 року, номер запису про іпотеку 7370982; скасувати державну реєстрацію обтяжень, а саме заборону на нерухоме майно щодо вказаної квартири, що була зареєстрована приватним нотаріусом Красногором О. В. 11 червня 2008 року, номер запису про обтяження 7370868.

25 липня 2019 позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ПАТ «Дельта Банк» має намір в позасудовому порядку переоформити на себе право власності на іпотечне майно, яке належить позивачу при відсутності основного зобов`язання по кредитному договору як такого. Позивач вважає, що дії відповідача можуть грубо порушити її право власності на належне їй нерухоме майно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 .

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2019 року залишено без змін.

08 листопада 2019 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від

09 вересня 2019 рокута постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня

2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою з`явою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті; враховуючи суть позовних вимог, заява про забезпеченню позову є обґрунтованою і співмірною із заявленими позивачем вимогами.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власницею спірного майна - квартири

АДРЕСА_1 , яке було передане в іпотеку, та на даний час позивачкою подано позов про визнання іпотечного договору недійсним, скасування державної реєстрації іпотеки та державної реєстрації обтяжень щодо вказаної квартири. При цьому, ПАТ «Дельта Банк» здійснює активні дії щодо звернення стягнення на спірне іпотечне майно в позасудовому порядку, зокрема, шляхом направлення листа-вимоги позивачці, а також звернулося до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», і відчуження цього майна відповідачем під час розгляду справи унеможливить виконання рішення у випадку задоволення позову і зробить неефективним судовий захист порушених прав позивачки.

Правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права при задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуванні судового рішення не викликає розумних сумнівів.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська