Справа № 716/1341/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судових засідань - Климус Г.В.,

відповідача - Акімова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту б/н від 08.05.2013 року в сумі 5794 грн. 68 коп.

Відповідач порушив умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагував і не погасив в добровільному порядку суму боргу.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 08.06.2019 року за відповідачем рахується заборгованість з врахуванням тіла кредиту, відсотків за кредитом та штрафних санкцій в загальній сумі 37773,28 грн. з яких: 4838,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10838,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 22093,35 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

З вказаних підстав просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 37773, 28 грн. і судові витрати в розмірі 1921 гривень.

Ухвалою судді від 10.09.2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, визнав наявність у нього заборгованості за кредитним договором б/н від 08.05.2013 року та готовий її сплатити, проте в меншому розмірі. З нарахованими штрафними санкціями не погодився та їх не визнав.

Суд, врахувавши заяву представника позивача, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши їх у сукупності з доказами по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, керуючись законом вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи суд встановив, що відповідно до Генеральної угоди від 08.05.2013 року про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил кредитних карт по кредитним договорам №SAMDN9717 від 05.12.2006 року та №CVXRRC3337005 від 23.01.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 5794,68 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Анкету-заяву на приєднання до Умови та Правила надання банківських послуг в «ПриватБанку» відповідач підписав 06.12.2006 року та 23.01.2008 року. Своїми підписами у згаданих заявах відповідач висловив згоду, що дані заяви разом з Пам`яткою клієнта та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. У заявах зазначено про ознайомлення з вказаними Умовами і Правилами, а також Тарифами банка, які були надані йому у письмовому вигляді.

Пунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що Банк видає Клієнту Картку, вид якою визначений в Пам`ятці Клієнта/Доводці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Кредитний ліміт картки встановлюється за рішенням Банку (а.с. 26 зворот).

Підписання цього Договору є прямою та беззаперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. (п. 2.1.1.2.4) (а.с. 26 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 на боргові зобов`язання за кредитом Банк нараховує відсотки у розмірах, встановлених Тарифами Банку із розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 31 зворот).

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості по кредитному договору від 08.06.2019 року за відповідачем рахується заборгованість з врахуванням тіла кредиту, відсотків за кредитом та штрафних санкцій в загальній сумі 37773,28 грн. з яких: 4838,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10838,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 22093,35 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених доказів та правових норм у своєї сукупності дають підстави вважати, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Генеральній угоді від 08.05.2013 року підписаній сторонами, а саме в п. 1.4.3 визначено, що у день наступний за днем повернення кредиту боржник сплачує банку штраф в розмірі 2713,39 грн. за договором 1 та 19379,96 грн. за договором 2 (а.с. 8 зворот). Вказана сума штрафу також передбачена у п. 2.2 Генеральної угоди. Також встановлено, що в Генеральній угоді відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Оскільки у Генеральній угоді від 08.05.2013 року підписаній обома сторонами не передбачено стягнення неустойки (пені). Сторонами узгоджено повернення тіла кредиту згідно п. 2.1 Генеральної угоди та процентів за користування кредитом, а також, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди сплату фіксованої суми штрафу в розмірі 22093,35 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Як вбачається з правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року по справі № 6-1374 цс17, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Вказані вище правові позиції Верховного Суду України є обов`язковими для загальних судів під час розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 Провадження №14-13ці19.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею оскільки вона не передбачена умовами Генеральної угоди та при одночасному стягненню з відповідача штрафу.

Натомість, на думку суду, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26935, 04 грн. Вказан сума складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4838,72 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом; штрафу відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 22093,35 гривень.

У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, а саме в розмірі 71,3%, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 1369,70 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 554, 610, 611, 612, 625, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору б/н від 08.05.2013 року в розмірі 26935 (двадцяти шести тисяч дев`ятиста тридцяти п`яти) гривень 04 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4838,72 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом; штрафу відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 22093,35 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1369 (одну тисячу триста шістдесят дев`ять) гривень 70 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2019 року.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ