КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4869/18
Провадження № 2/488/595/19 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

03.09.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Тузові Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,-
в с т а н о в и в :
Позивач - АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із даним позовом до відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказав, що 27.03.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.
Відповідачі по даній справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі, й кредитні зобов`язання спадкодавця.
Позивач також зазначив, що в позасудовому порядку відповідачі відмовляються сплатити кредитну заборгованість, через що він просить стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2013 р., у розмірі 12 579,45 грн., із яких: заборгованість за кредитом 3 800 грн. та заборгованість за відсотками 8 779,45 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Враховуючи викладене та відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, на підставі наявних у ній доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Дослідивши здобуті судом письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статтей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судовим розглядом встановлено, що 27.03.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.
Листом № 633/01-16 від 13.05.2016 р. (а.с. 40) П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора повідомила позивачу, що перевіркою за алфавітною книгою обліку спадкових справ, відкритих цією нотаріальною конторою, не виявлено наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_3 . Крім цього, позивачу було роз`яснено, що для перевірки наявності спадкової справи за Спадковим реєстром з метою доведення претензії кредитора до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину або відкриття спадкової справи за претензією кредитора, позивачу необхідно провести оплату за користування Спадковим реєстром, що передбачено Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5.
Судом встановлено, що позивач таку оплату не провів, і безпосередньо до відповідачів звернувся листами від 24.03.2018 р., які були направлені поштою 14.05.2018 р.
Між тим, із матеріалів спадкової справи № 5/2016, заведеною приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барсковим А.В. до майна померлого ОСОБА_3 , вбачається, що на випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив, і єдиним спадкоємцем за законом, який в установленому законом порядку прийняв спадщину є син померлого, відповідач по даній справі - ОСОБА_2 . Рішенням Новобузького районного судуд Миколаївської області від 13.05.2017 р. за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 .
Відповідачка по даній справі ОСОБА_1 є колишньою дружиною спадкодавця, шлюб між ними був розірваний 28.03.2006 р., тому в силу ст. 1261 ЦК України, вона не відноситься до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , а відтак вона не є належним відповідачем у даній справі.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231ЦК України).
За положеннями ст. 1281 ЦК України (у редакції, що діяла до внесення змін Законом № 2478-УІІІ від 03.07.2018 р.), - спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.
Аналіз статті 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.
В силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Судовим розглядом встановлено, що про смерть позичальника ОСОБА_3 позивачеві було достеменно відомо не пізніше 26.04.2016 р., тобто з дати, коли банком була направлена претензія до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори ( а.с. 39). Судом також встановлено, що претензію кредитора безпосередньо на адресу спадкоємця ОСОБА_2 позивач направив у травні 2018 року, а до суду із даним позовом позивач звернувся лише 22.10.2018 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач як кредитор, протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку не пред`явив своїх вимог до спадкоємця боржника, і через це він позбавлений права пред`являти таку вимогу до відповідача по даній справі - ОСОБА_2 ..
Та обставина, що позивач хоча і звернувся до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, однак не виконав вимоги законодавства щодо оплати за користування Спадковим реєстром і відповідно не була заведена спадкова справа за претензією кредитора, на думку суду підтверджує факт пропуску ним встановленого ст. 1281 ЦК України строку.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені ним судові витрати через те, що у задоволенні його позову було відмовлено у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено іншими учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (, 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 50).

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 Л.І. Селіщева