Справа № 515/945/18
Провадження № 2/515/155/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
02 січня 2019 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки адвоката ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
18 червня 2018 року представник позивачки адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати.
В обгрунтування позову посилається на те, що 28 листопада 2015 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 181.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Через різні характери сімейне життя між сторонами не склалося, а ведення спільного господарства - припинено. Вони не можуть знайти взаєморозуміння один з одним, тому подальше сімейне життя, на думку позивачки, призводить лише до моральних страждань. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у звязку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку.
Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.
18 червня 2018 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.11).
Ухвалою суду від 12.07.2018 року було прийнято позов до розгляду та відкрито підготовче провадження по справі (а.с.14).
11 липня 2018 року на адресу суду від відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області надійшла інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3В.(а.с.13);
09 листопада 2018 року ухвалою суду (а.с.20) закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 04.12.2018 року було відкладено судове засідання на іншу дату (а.с.21).
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили винести заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.20 ).
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка згодна, про що постановлено ухвалу суду.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом з достовірністю встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб І-ЖД № 322374 від 14.06.2018 року (а.с.5), згідно якого 28 листопада 2018 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та Дедю /Музика/ ОСОБА_5, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 181.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 459511 від 21.01.2016 року (а.с.5), копією паспорта громадянина України - ОСОБА_3, серії КМ № 833195 виданого Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області (а.с.6).
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Також судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, не спілкуються, втратили почуття взаємної поваги та кохання один до одного, примирення позивачка не бажає.
За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати.
При цьому, суд керується вимогами ст. 24 СК України, яка регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Згідно ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "Музика" на "Дедю". В самому позові, остання просила відновити їй дошлюбне прізвище "Музика", однак у поданій до суду 09.11.2018 року представником позивачки адвокатом ОСОБА_2 заяві, він просить залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище "Дедю" та не брати до уваги прохання щодо відновлення прізвища, зазначеного в позові. За таких обставин, підстав для відновлення дошлюбного прізвища позивачки, суд не вбачає.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст.56, 104, 105, 110-115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 13, 77-81, 133, 141, 211, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №181, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та Дедю /Музика/ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, які мають одну неповнолітню дитину.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - залишити прізвище Дедю .
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії КМ №833195, виданий Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області 05.07.2013 року) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотирьох) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк