Постанова

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 591/6428/17-ц

провадження № 61-45740св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

третя особа - Третя сумська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року у складі судді Сидоренко А. П. та постанову Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Криворотенка В. І., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Ковпаківський районний у м. Суми ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області), третя особа - Третя сумська державна нотаріальна контора, про скасування (анулювання) актового запису про шлюб.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , діда ОСОБА_3 , після смерті якого йому стало відомо, що 08 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб. Із висновку судової почеркознавчої експертизи від 19 травня 2017 року № 19/119/6-6/24е, проведеної під час розгляду Сумським окружним адміністративним судом справи № 818/184/17 за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського районного у м. Суми ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області про скасування державної реєстрації шлюбу, убачається, зокрема, що підписи від імені ОСОБА_3 у актовому записі про шлюб від 08 травня 2015 року № 309 та у заяві про державну реєстрацію шлюбу від 19 березня 2015 року виконані двома різними особами. Викладене свідчить про порушення нормативних актів щодо особистої участі наречених у поданні заяви про укладення шлюбу та їх особистої присутності в момент реєстрації їхнього шлюбу, у зв`язку з чим шлюб не є укладеним, а актовий запис про шлюб підлягає скасуванню (анулюванню).

Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати (анулювати) актовий запис Ковпаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції від 08 травня 2015 року № 309 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за номером 3.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання різними особами підписів у актовому записі про шлюб від 08 травня 2016 року та у заяві про реєстрацію шлюбу від 19 березня 2015 року. Під час судового розгляду сторони у справі стверджували, що провести експертизу належності підписів покійному ОСОБА_3 на документах, вчинених під час реєстрації шлюбу, неможливо у зв`язку з відсутністю зразків підпису останнього.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що факт наявності виконаних різними особами підписів у актовому записі про шлюб від 08 травня 2015 року та у заяві про реєстрацію шлюбу від 19 березня 2015 року не свідчать про те, що наречений ОСОБА_3 під час реєстрації шлюбу був відсутній, а підпис, зроблений у актовому записі про шлюб, йому не належить.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що після укладення шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 прожив лише п`ять місяців та помер. Заяву про державну реєстрацію шлюбу та актовий запис про шлюб від імені ОСОБА_3 підписано різними особами. При цьому, чи зроблено хоч один із цих підписів саме ОСОБА_3 під час розгляду справи не встановлено, у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_3 взагалі з`являвся до відділу РАГС. Встановлення факту підписання заяви про державну реєстрацію шлюбу та актового запису про шлюб різними особами призводить до скасування (анулювання) державної реєстрації шлюбу відповідно до статті 48 СК України, як такої, що відбулася за відсутності нареченого.

У січні 2019 року Ковпаківський районний у м. Суми ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області подав відзив на касаційну скаргу.

Відповідно до частини четвертої статті 395 ЦК України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Частиною четвертою статті 183 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

До відзиву Ковпаківським районним у м. Суми ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області не додано докази надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. У зв`язку з цим Верховний Суд залишає цей відзив без розгляду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що 08 травня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, що підтверджується копією актового запису № 309.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 подала заяву до Третьої сумської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 після смерті брата та ОСОБА_1 після смерті діда ОСОБА_3 подали заяву до Третьої сумської нотаріальної контори про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6

15 квітня 2016 року ОСОБА_6 заповідала належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , а на все інше майно призначила спадкоємцем ОСОБА_1

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т. А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі № 818/184/17 позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано актовий запис про шлюб від 08 травня 2015 року № 309, вчинений Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за номером 3.

ОСОБА_2 не погодилась із рішенням суду і оскаржила його в апеляційному порядку і постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Під час розгляду зазначеної справи проведено експертизу та складено висновок експерта від 19 травня 2017 року № 19/119/6-6/24е, яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3 у графі 11. «Підписи осіб, які зареєстрували шлюб» та у графі 13. «Для відміток» у актовому записі про шлюб від 08 травня 2015 року № 309, виконані однією особою. Підписи від імені ОСОБА_3 у графі 11. «Підписи осіб, які зареєстрували шлюб», у графі 13. «Для відміток» у актовому записі про шлюб від 08 травня 2015 року № 309 та підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Підписи наречених: Він_ » у заяві про державну реєстрацію шлюбу від 19 березня 2015 року виконані двома різними особами.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно із частиною першою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частини першої статті 34 СК України, присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов`язковою.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до пунктів 13, 14 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається. Державна реєстрація шлюбу проводиться у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану. За заявою наречених державна реєстрація шлюбу може проводитися за місцем їх проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважної причини прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 48 СК України передбачено, що шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що позивач як на підставу своїх вимог не надав суду жодного належного та допустимого доказу про те, що ОСОБА_3 був відсутнім під час реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки факт наявності виконаних різними особами підписів у актовому записі про шлюб від 08 травня 2015 року та у заяві про реєстрацію шлюбу від 19 березня 2015 року не свідчать про те, що наречений ОСОБА_3 під час реєстрації шлюбу був відсутній, а підпис, зроблений у актовому записі про шлюб, йому не належить.

Оскільки з анулюванням актового запису про шлюб закон пов`язує встановлення факту відсутності нареченого і (або) нареченого під час реєстрації шлюбу, суди, ухвалюючи рішення у цій справі, та встановивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинені усі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на зміну свого цивільного стану, та за відсутності достовірних доказів про відсутність ОСОБА_3 при реєстрації шлюбу, дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.

Доводи касаційної скарги, які значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі; враховуючи правомірний правовий результат вирішення спору судами першої та апеляційної інстанцій, підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними тим доводами, які були викладені в апеляційній скарзі та перевірялися судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду цього спору.

Таким чином, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суди першої й апеляційної інстанцій забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відзив Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській областіна касаційну скаргу залишити без розгляду.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик