Справа № 159/4878/19
Провадження № 2/159/1268/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.09.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на його користь 13 198 грн, 50 коп. боргу за договором позики та судові витрати у справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 02.02.18 р. за усним договором позики передав відповідачеві як позичальнику у власність 525 доларів США, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом Нацбанку України становить 13 198 грн, 50 коп.. При фактичному отриманні вказаної суми відповідачем була надана розписка від 02.02.18 р. з власноруч завіреною відповідачем копією його паспорта та ідентифікаційного коду. За розпискою відповідач зобов`язався повернути кошти до 31.05.18 р.. На його неодноразові прохання у телефонному режимі до нині відповідач боргу не повернув, порушився зобов`язання. Покликаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 509, ст. ст. 11, 545, 1 046, 1 047, 207, 1 049 ЦК України, судову практику, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.09.19 р. позовну заяву було залишено без руху.

11.09.19 р. позивачем було усунуто недоліки позовної заяви.

07.10.19 р. було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному (усному) провадженні.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві було надіслано у встановленому законом порядку.

За станом на 12.11.19 р. відповідач відзиву на позову заяву до суду не подав.

У судове засідання позивач та його представник адвокат не з`явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо представником позивача адвокатом подано до суду заяву про розгляд справи у її та її довірителя відсутності; зазначено, що позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлявся. Про причини неявки суду не повідомив.

На думку суду, розгляд справи по суті можливий у відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до змісту ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ст. 1 046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики).

Як вбачається з оригіналу розписки відповідача від 02.02.14 р., наданої у розпорядження суду представником позивача адвокатом, відповідач отримав від позивача 525 доларів США і зобов`язувався їх повернути до 31.05.18 р. без сплати відсотків.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як зазначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту й інших вимог, які звичайно ставляться.

Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 536 ЦК України, також передбачає сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що у договорі позики, що стверджений оригіналом розписки, сторони зазначили про безпроцентність позики.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, дійсно, отримав від позивача в борг як позику зазначену позивачем суму позики, що зобов`язувався повернути в строк до 31.05.18 р., однак, на даний час свого зобов`язання не виконав.

Сума заборгованості за договором позики у гривні нарахована позивачем вірно та зауважень у суду не викликає.

А тому сума боргу, що підтверджений оригіналом розписки від 02.02.18 р., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Таким чином, на користь позивача з відповідача слід стягнути повну суму боргу у гривні та суму судових витрат у справі, що понесені позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 625, 526, 1 046, 1 054, 1 055 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, і. н. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і. н. НОМЕР_2 , 13 198 (тринадцять тисяч сто дев`яносто вісім) грн, 50 коп. боргу за договором позики, а також 768 (сімсот шістдесят вісім) грн, 40 коп. судових витрат, а всього 13 966 (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн, 90 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і. н. НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Александрук Наталія Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_2 Ковель АДРЕСА_3 . АДРЕСА_3 1;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_4 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 21.11.19 р..