КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Білич І.М.,

суддів Панченко М.М, Музичко С.Г.

при секретарі Литвиненко Р.С.

за участю: представника ОСОБА_1 - Чучковська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, що діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року постановлену під головуванням судді Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П.

у справі за скаргою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у місті Києві Проц В.С., стягувач ОСОБА_4 на дії державного виконавця щодо накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 щодо оскарження дій державного виконавця про накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з ухвалою суду представник скаржника подала апеляційну скаргу в якій ставила питання щодо скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначаючи, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу порушені їхні права чи свободи. Вважала безпідставним посилання суду першої інстанції на практику ВС, так як Постанові Великої Палати Верховного суду від 27.03.2019 року у справі № 639/6868/17 мова йшла про накладення в межах виконавчого провадження штрафу зі стягненням на користь держави. ОСОБА_3 оскаржується постанова державного виконавця про накладення в межах виконавчого провадження штрафу зі стягненням на користь стягувача. З урахуванням того, що у 2018 році Закон України «Про виконавче провадження « було доповнено ст. 71 частиною 14 - стягнення штрафу за наявності заборгованості по сплаті аліментів на користь стягувача. За таких обставин штраф по сплаті аліментів має цивільно - правову природу.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники справи про день і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. У судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавщи доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції вказував на те, що скарга на дії державного виконавця щодо накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

За змістом пункту 5 частини 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат за проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Згідно ч. 2 ст. 74 зазначеного закону - рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів ( посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку передбаченим законом. ( правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 639/6868/17.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державного виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ч. 2 ст. 74 Закону України „ Про виконавче провадження " передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання інших органів( посадових осіб) у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в прядку передбаченому законом.

Частиною 14 ст. 71 Закону України „ Про виконавче провадження " передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 30 відсотків заборгованості зі сплати аліментів.

Вказаною нормою доповнено Закон України „ Про виконавче провадження " на підставі Закону України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання " № 2475 -У111 від 03.07.2018, норма набрала чинності 28.08.2018 року.

Штраф - це один з видів забезпечення виконання зобов`язання ( ст. 546, 549 ЦК України) який має допоміжний стосовно основного зобов`язання характер.

Віднесення законодавцем оскарження штрафів в межах виконавчого провадження у 2016 році до адміністративної юрисдикції було викликано тим, що штрафи стягувалися на користь держави.

У зв`язку з доповненнями в 2018 році п. 14 ст. 71 Закону України „ Про виконавче провадження " передбачено штраф за наявність заборгованості по сплаті аліментів на користь стягувача. У даному випадку правова природа штрафу істотно відрізняється від тих штрафів на користь держави, які були передбачені у 2016 році ч. 2 ст. 74 закону України «Про виконавче провадження».

Суми штрафів передбачених цією статтею стягуються з боржника і перераховуються стягувачу - фізичній особі, тобто між сторонами починає існувати приватно - правовий спір.

Відтак, колегія суддів вважає, що штраф за наявність заборгованості по сплаті аліментів має цивільно - правову природу. Його слід розглядати як один із видів забезпечення виконання зобов`язання, який має допоміжний стосовно основного зобов`язання характер, яким в даному випадку виступає рішення суду про стягнення аліментів. Враховуючи, що штраф у цивільному праві за своєю правовою природою є забезпеченням своєчасного виконання обов`язків боржника, накладення такого штрафу за прострочення є одним із видів цивільно - правової відповідальності.

Отже, спір щодо правомірності вжиття заходів цивільно - правої відповідальності є приватно - правовим, тому цей спір підлягає вирішенню в межах цивільної юрисдикції.

З урахуванням вищевикладеного, а також положень ст. 379 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 368,376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, що діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту.

Суддя - доповідач :

Судді: