Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/231/19
Провадження № 2/542/273/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Таміла Павлівна, про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 05.03.2019 року звернулась до суду з позовною заявою про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 . Спадкоємцями першої черги за законом є: його дружина ОСОБА_2 та його син, та її батько - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_4 помер.

Після смерті діда відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, приватного будинку та прибудинкової земельної ділянки, які знаходяться в с.Пологи Новосанжарський район, Полтавська область.

Але, скориставшись її необізнаністю, бабуся, оманним шляхом зумовила її написати відмову від спадщини, оскільки в неї були розлади у зв`язку з втратою батька, а також маленька донька. Проконсультувавшись у юриста вона дізналася, що її права порушені.

Просила визнати її відмову від спадщини недійсною та визнати за нею право на частку у спадковому майні після померлого ОСОБА_3 .

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків (а.с.12-13).

Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.07.2019 року (а.с.30-31).

Ухвалою суду від 31.07.2019 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 01.10.2019 року (а.с.67).

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши клопотання про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.89).

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі. У задоволенні позову просила відмовити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу (а.с.88).

14.06.2019 року представником відповідача, адвокатом Шиян В.О. було надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.41-45), згідно якого у задоволенні позову просила відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому зазначала, що як слідує із змісту листа приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу П?ятенка Л.І. від 07.06.2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 заведена спадкова справа №5/2018 від 24.01.2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями за законом є: Лоза ОСОБА_5 - дружина померлого, ОСОБА_6 - дочка померлого, ОСОБА_7 - онук померлого (спадкоємець згідно ст.1266 Цивільного кодексу України за правом представлення на частку померлого батька ОСОБА_4 ). Від прийняття спадщини відмовились: ОСОБА_8 - син померлого, ОСОБА_1 - онука померлого (спадкоємець згідно ст.1266 Цивільного кодексу України за правом представлення на частку померлого батька ОСОБА_4 ).

Згідно змісту заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, діючи добровільно, відмовляється від прийняття належної частки у спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_3 на користь його дружини ОСОБА_2 . Нотаріус також засвідчила справжність підпису та встановила особу ОСОБА_1 та перевірила її дієздатність.

Позовна заява вмотивована тим, що відповідач, скориставшись необізнаністю позивача, оманним шляхом зумовила написати відмову від спадщини. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що у неї були розлади у зв`язку з втратою батька.

Нотаріусом позивачу було роз`яснено положення ст. 1269 ЦК України, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, до 03.05.2018 року, але даним правом позивач не скористався.

Як вбачається зі змісту заяви про відмову від прийняття спадщини, ОСОБА_1 було роз`яснено юридичні наслідки такої відмови, зокрема, ст.ст. 225, 229 231, 233, 1266, 1269, 1270 ЦК України, що свідчить про обізнаність позивача зі своїми спадковими правами як на прийняття спадщини, так і на відмову від неї.

Позивач у встановлений законодавством строк відмовилася від прийняття спадщини на користь дружини померлого. У подальшому дана заява не відкликалася.

Об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини, позивачем не наведено.

Посилання позивача на той факт, що її було навмисно введено в оману відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки, матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів з цього приводу.

Таким чином, вважає, що підстав для визнання недійсною заяви позивача про відмову від прийняття спадщини від 05 квітня 2018 року не вбачається, а вимога про визнання права на частку у спадковому майні є похідною, та не може бути задоволена за умови відмови у задоволенні іншої позовної вимоги.

29.07.2019 року позивачем до суду було надано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.60-63), в якій позивач просила позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що отримавши відзив на її позовну заяву може пояснити наступне.

Після смерті батька вона дуже страждала, в неї був душевний розлад у зв`язку з втратою батька, на її утриманні на той час була маленька донька, якій на той час був рік. Тож не відійшовши після родової депресії, вона отримала звістку про смерть батька, якого любила. Попередньо, до звернення до нотаріуса, бабуся їй казала, що вона не спадкоємець після дідуся, потім вона наполягала, щоб вона дала згоду переоформити майно на неї, щоб заощадити кошти, тому як в неї мала дитина і брак грошей, а переоформлення коштує значних витрат, так буде правильніше, а також відповідач запевнила її, що за її частку при тому, що вона дасть згоду переоформлення на неї, вона з коштів отримання за оренду паїв кожного року буде надавати кошти за її частину.

Тож вважає, що відповідач скориставшись її необізнаністю, оманним шляхом зумовила написати відмову від спадщини, та вона повіривши їй, помилившись щодо обставин справи, підписала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 - свого дідуся. Звертає увагу, що зважаючи на обставини та відносини, що склались між нею та відповідачем, а також те, що в даному випадку має місце саме її помилка та необізнаність щодо обставин, в яких вона помилилася, які існували на момент вчинення правочину, вважає її позовні вимоги мають бути задоволені.

Зазначає, що в нотаріальній конторі вона власноручно не писала жодної заяви, коли прийшла, нотаріус нічого їй не роз`яснила та не пояснила, дала підписати заяву з друкованим текстом, оскільки вона неграмотна та сам текст не читала, а також відповідач постійно повторювала, що немає часу в неї, вона підписала, та її відповідачка попросила вийти з приміщення.

Починаючи з початку 2019 року вона зрозуміла, що рідна бабуся її обманула, що відповідач не має наміру сплачувати їй кошти за належну їй обов`язкову частку, як обіцяла.

Підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини, вона не передбачала негативних наслідків для себе щодо спадкового майна вчиненням такого правочину, не могла навіть припустити, що рідна бабуся спроможна ввести її в оману. Внаслідок обману, вона помилилася щодо своїх прав на спадкове майно, а також помилилася щодо обовязків відповідача, яка обіцяла сплачувати їй кожного року кошти за належну їй обов`язкову частку в спадщині, однак відмовилась це робити. Натомість підписана нею заява про відмову від прийняття спадщини стала перешкодою для отримання нею права власності навіть на частку спадкового майна.

Відповідач по справі навмисно ввела її в оману саме з метою підписання заяви про відмову від прийняття спадщини. Наслідки вчинення вказаного правочину для відповідача були відомі й бажані, тоді як їй були невідомі.

Третя особаприватний нотаріус Сокирченко Т.П. в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.75).

13.06.2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. до суду надано письмові пояснення (а.с.38), згідно яких 05.04.2018 року до неї, як до нотаріуса, звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з проханням засвідчити справжність її підпису на заяві про відмову від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який постійно проживав та буй зареєстрований в селі Пологи Новосанжарського району Полтавської області.

Нею, Сокирченко Т.П., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області 05.04.2018 року за р.№366 було засвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на зазначеній заяві із дотриманням усіх вимог передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про що зроблено запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №366.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 підтверджує, що саме нею підписано заяву про відмову від спадщини, справжність її підпису на якій нею, як нотаріусом, було засвідчено.

ОСОБА_1 нею було роз`яснено усно, а також письмово (викладено у тексті заяви про відмову від спадщини), що відповідно до ч.1 ст.1266 Цивільного кодексу України, вона як онука спадкодавця має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові ОСОБА_4 , якби він був живий на час відкриття спадщини, порядок відкликання цієї заяви про відмову від спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, тож до третього травня дві тисячі вісімнадцятого року, що не допускається відмова від спадщини з умовою чи із застереженням, що відмова від спадщини має місце у відношенні всього спадкового майна, що вона не може прийняти одну частку спадщини, а від другої відмовитись.

Крім того, нею ОСОБА_1 було роз`яснено усно, а також письмово (викладено у тексті заяви про відмову від спадщини) зміст ст.ст. 1241 (право на обов`язкову частку у спадщині), 1268-1270 (прийняття спадщини, подання заяви про прийняття спадщини, строки для прийняття спадщини), 1273-1275 (право на відмову від прийняття спадщини, право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи, правові наслідки відмови від прийняття спадщини) Цивільного Кодексу України.

Своїм підписом під текстом цієї заяви ОСОБА_1 підтвердила факт, що в дієздатності не обмежена, під опікою, піклуванням, патронажем не перебує, не знаходиться в алкогольному, токсичному, наркотичному стані та зміст документа і його правові наслідки їй зрозумілі і тлумачаться нею однозначно, цей документ, складений на її прохання нотаріусом, повністю відповідає її волевиявленню та наданій інформації.

Усі зазначені факти викладені у тексті заяви про відмову від спадщини, яку, разом з копією було видано їй на руки та роз`яснено порядок подання цієї заяви до відповідного нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Крім того зазначила, що відповідно до ч.3 ст.78 Закону України «Про нотаріат» п.п.6,2 п.6 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з заяви про відмову від прийняття спадщини, листа приватного нотаріуса П?ятенко Л.І. (а.с.6, 46).

Згідно з листа приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу П?ятенко Л.І. від 07.06.2019 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійне місце проживання якого було: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Пологи, заведена спадкова справа №5/2018 від 24 січня 2018 року.

Згідно поданих заяв про прийняття спадщини спадкоємцями за законом є: Лоза ОСОБА_5 -дружина померлого, ОСОБА_6 - дочка померлого, ОСОБА_7 онук померлого (спадкоємець згідно ст.1266 ЦК України за правом представлення на частку померлого батька ОСОБА_4 ) та від спадщини відмовились: ОСОБА_8 , син померлого, який відмовився на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; ОСОБА_1 - онука померлого (спадкоємиця згідно ст.1266 ЦК України за правом представлення на частку померлого батька ОСОБА_4 ) відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_2 .

Видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 (на Ѕ частку), ОСОБА_6 (на 3/8 частки), ОСОБА_7 (на 1/8 частку) на земельну ділянку площею 3,9884 га (а.с.46).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.8).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та є спадкоємиця згідно ст.1266 ЦК України за правом представлення на частку померлого батька ОСОБА_4 .

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України).

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу (ч.5 ст.1274 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину.

Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

05.04.2018 року заявою засвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П, яка була адресована державному або приватному нотаріусу за належністю, позивач відмовилась від прийняття спадщини належної частки у спадщині, що залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь його дружини ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги (а.с.6).

З даної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, діючи добровільно, відмовляється від прийняття належної частки у спадщині, зміст статей 1241, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України їй було роз`яснено. Позивач підтвердила, що в дієздатності не обмежена, під опікою та піклуванням, а також патронажем не перебуває, не знаходиться у алкогольному, токсичному, наркотичному стані та зміст документа та його правові наслідки їй зрозумілі та тлумачаться однозначно.

Згідно із частинами п`ятою та шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини.Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Проте, ОСОБА_1 , у визначений законом строк заяву про відмову від спадщини не відкликала.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач, скориставшись її необізнаністю, оманним шляхом зумовила написати її відмову від спадщина та вона помилялась щодо обставин справи, підписуючи таку заяву. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України та частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі показань свідків, письмових доказів, наявність обставин, які вказують на обман чи помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення.

Разом з тим, позивачкою на підтвердження тих обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, не надано належних, допустимих та достатніх доказів. Сам по собі факт смерті батька позивача в жовтні 2017 року (а.с.8,9) та наявність у неї малолітньої дитини (а.с.9) не доводять факту існування обставин, щодо яких позивач помилялася при підписанні заяви про відмову від прийняття спадщини.

Помилка же щодо розрахунку одержання користі у вигляді грошових коштів за оренду паїв, не мають правового значення, оскільки не охоплюються змістом такого правочину, як й помилка внаслідок незнання закону чи неправильного його тлумачення не є підставою для визнання правочину недійсним.

З огляду на викладене, позивачем згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України не доведено факту обману чи існування обставин, щодо яких вона помилилася при підписанні заяви про відмову від своєї частки спадкового майна і які б існували на момент підписання такої заяви, а також існування помилки, яка б мала істотне значення.

Враховуючи наведене, підстави для визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні відсутні, та в задоволенні позову необхідно відмовити.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Відповідачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги від 04.06.2019 року (а.с.49), договір про внесення змін №1 до договору про надання правової допомоги від 04.06.2019 року від 02.07.2019 року (а.с.83), а також розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.82), згідно з яким вартість правової допомоги становить 4000 грн. Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанцією №10 від 02.07.2019 року на суму 4000 грн. (а.с.84).

При цьому, згідно вказаного розрахунку, вбачається, що були надані наступні послуги: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1 година; вивчення матеріалів справи, вивчення судової практики 1 година; а також підготовка та складання процесуальних документів по справі (відзив на позовну заяву) 2 години; а всього 4 години роботи. Витрати на професійну правничу допомогу:1000 грн. за одну годину роботи адвоката x 4 год.= 4000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем надано належні та допустимі докази понесення нею витрат на правову допомогу, при цьому обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, витраченого часу на її надання є співмірним з вартістю послуг, визначених договором, відповідає складеності справи та часу на її надання, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, та стягненню з позивача на користь відповідача 4000 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Таміла Павлівна, про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на частку у спадковому майні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

представник відповідача: адвокат Шиян Валентина Олексіївна, адреса місця роботи: АДРЕСА_3 .Полтава, вул.Злагоди, 27а;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Таміла Павлівна, адреса місця роботи: вул. Європейська, буд.113, м.Полтава.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2019 року.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва