Справа № 307/1430/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 31 жовтня 2018 року (у складі судді Гримута В.І.) за позовом ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про скасування постанови державного виконавця і зобов`язання учинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у травні 2018 р.

Просила:

-скасувати постанову ВП №54196632 від 29.11.2017 р. про закінчення виконавчого провадження;

-зобов`язати сільського голову Нижньоапшанської сільської ради Йовдія І . Ю. створити комісію, яка проведе заміри земельних ділянок власників ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і встановить межові знаки, як це зазначено в ст.106 Земельного кодексу України;

-зобов`язати сільського голову Нижньоапшанської сільської ради Йовдія І.Ю. вияснити про 0,07 га земельної ділянки, що являється різницею між договором дарування від 01 липня 1992 р. і Державним актом на власність земельної ділянки ОСОБА_1 , яка потрібна для подальших дій у вирішенні загальної земельної площі 0,21 га, як це зазначено в договорі дарування від 01 липня 1992 р.;

-усі дії у виконанні прийнятого рішення покласти на Тячівський РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

На обґрунтування позовних вимог указала, що рішенням Тячівського районного суду в справі №307/2998/16-ц від 15 травня 2017 р., яке набрало законної сили 06 червня 2017 р., позов ОСОБА_1 було задоволено: визнано протиправною і незаконною бездіяльність Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району (голова сільради Йовдій І.Ю.) у ненаданні відповіді на звернення (заяви) від 29.08.2016 р. і ненаданні комісії по врегулюванню земельного спору; зобов`язаноНижньоапшанську сільську раду Тячівського району (голова сільської ради Йовдій І.Ю.) надати письмову відповідь на звернення (заяву) представника ОСОБА_5 від 29.08.2016 р.відповідно до вимог ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідну комісію для врегулювання земельного спору.

На виконання указаного рішення 21.06.2017 р. був виданий виконавчий лист, однак 29.11.2017 р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, де вказано, що рішення фактично виконано в повному обсязі, однак це не відповідає дійсності.

Рішенням Тячівського районного суду від 31 жовтня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким:

-скасувати постанову ВП №54196632 від 29.11.2017 р. про закінчення виконавчого провадження;

-дії Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області та Нижньоапшанської сільської ради визнати неправомірними та зобов`язати виконати рішення Тячівського районного суду від 15 травня 2017 р., яке набрало законної сили 06 червня 2017 р., і встановити справедливість у цій справі у виконанні ст.ст. 106, 120, ч.5 ст.124 ЗК України та Конституції України.

Доводить про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що рішення Тячівського районного суду в справі №307/2998/16-ц від 15 травня 2017 р. є невиконаним;

-судом не було здійснено захист порушених прав позивача.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких підстав.

Суд виходив із безпідставності позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Із матеріалів справи вбачається, що спір виник через невиконання рішення Тячівського районного суду від 15 травня 2017 р. (справа №307/2998/16) (а.с.18).

Указаним рішенням позов ОСОБА_1 було задоволено: визнано протиправною та незаконною бездіяльність Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району (голова сільради Йовдій І.Ю.) у ненаданні відповіді на звернення (заяви) від 29.08.2016 р. і ненаданні комісії по врегулюванню земельного спору. Зобов`язано Нижньоапшанську сільську раду Тячівського району (голова сільської ради Йовдій І.Ю.) надати письмову відповідь на звернення (заяву) представника ОСОБА_5 від 29.08.2016 р.відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідну комісію для врегулювання земельного спору.

На виконання указаного рішення 21 червня 2017 р. Тячівським районним судом було видано виконавчий лист (а.с.21).

Постановою старшого державного виконавця від 29.11.2017 р. виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 307/2998/16-ц виданого 21.06.2017 р. закінчено на підставі фактичного його виконання у повному обсязі (а.с.20).

Однак, позивач не згідна з цією постановою і доводить про те, що рішення не виконано, а уповноваженими особами не здійснено тих заходів, які вони були зобов`язані виконати згідно з рішенням Тячівського районного суду від 15 травня 2017 р.

Як уже зазначалося, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого порушеного чи не визнаного права. Учасник справи на власний розсуд розпоряджається своїми правами, обираючи той спосіб захисту, який на його думку буде таким, який відновить порушене право.

При цьому, обраний спосіб захисту повинен бути якомога ефективнішим і доцільним у контексті спірних правовідносин.

У нашому випадку спір виник із приводу невиконання рішення суду і незгоди сторони з рішенням старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, відтак указані спірні правовідносини врегульовані розділом VII ЦПК України - судовий контроль за виконанням судових рішень, і у випадку якщо сторона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, то вона може звернутися до суду зі скаргою на відповідні рішення, дії або бездіяльність (ст. 447 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження і зобов`язання певних осіб учинити певні дії на користь позивача, виходячи з суті спірних правовідносин, які пов`язанні з невиконанням рішення суду, остання обрала невірний спосіб захисту своїх прав, відтак висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є цілком обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Тячівського районного суду від 31 жовтня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 р.

Судді: