Справа № 453/1253/19
№ провадження 2/453/490/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0452/82/0390589 від 14.09.2018 року.
Представник банку в позовній заяві просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок площею 51,6 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16.10.2019 року було задоволено заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок площею 51,6 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Розгляд справи відбувся 21.11.2019 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 вересня 2018 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль», що є правонаступником АТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0452/82/0390589, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 53 637,98 грн. строком до 14.09.2024 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 42,9% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені кредитним договором.
У позовній заяві позивач вказав, що відповідачем систематично порушувався графік погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 22.08.2019 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 61 735,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 52 456,21 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 058,88 грн., заборгованість за відсотками 9 278,81 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 8 785,58 грн.
Крім цього позивач просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати в розмірі 1921,00 грн.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався. Відзив на позовну заяву не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 1.3 Статуту Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» є правонаступником з усіма юридичними правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль»
Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0452/82/0390589
Згідно умов договору (п. 1.1.5) Банк надав позичальнику кредит у сумі 53 637,98 грн. строком до 14.09.2024 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 42,9% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені кредитним договором
Графік, розрахунок реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту містяться в Додатках № 1 та № 2 до Договору, які є його невід`ємною частиною (п. 1.5 Договору від 14.09.2018).
Згідно Додатку № 2 до Договору, підписаного відповідачем, сума щомісячного платежу на погашення кредиту встановлювалась у розмірі 2 083,70 грн.
Згідно п. 3.2 Договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.1.4.Договору.
Згідно п. 2 Договору проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи з Процентної ставки, передбаченої п. 1.1.8. Договору. Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, включаючи день надання Кредиту. Виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів в порядку, визначеному п. 3 Договору.
У разі невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору (обставини дефолту), Кредитор, відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, включаючи суму повернення Кредиту, відсотків за його користування, пені та інших платежів, відповідно до умов Кредитного договору, а Позичальник, у свою чергу, відповідно до п. 7.3. Кредитного договору зобов`язаний виконати дану вимогу у строки, визначені Кредитором.
Згідно п. 6 Договору Позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови Кредитного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.
У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань відповідачем, систематичним порушенням графіку погашення заборгованості за кредитним договором, 15.08.2019 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Договором № 014/0452/82/0390589 від 14.09.2018 року, в якій зазначив, що станом на 31.07.2019 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становила 60 378,57 грн., які позивач вимагав сплатити протягом 30 календарних днів з дати вимоги.
Дана вимога банку залишилась без задоволення.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом 22.08.2019 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 61 735,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 52 456,21 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 058,88 грн., заборгованість за відсотками 9 278,81 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 8 785,58 грн.
У відповідності до положення ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достаті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата пені за невиконання чи несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком, передбачена у п. 9.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.
Дана норма закону відображена у Правовій позиції ВСУ від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, де зазначено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.
Крім цього, відповідні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц, де зазначено, що кредитний договір припиняє свою дію після направлення Боржнику письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, які, відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування кредитом є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1921,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 204, 207, 526, 530,610, 612, 625, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.
Повне найменування сторін у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 с. АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя