Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2333/17
У Х В А Л А

4 листопада 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 В ОСОБА_3

представника ДВС Глущенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, мотивуючи скаргу тим, що на підставі виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12вересня 2018 року, яким було зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні комунальними послугами водопостачання та електроенергії та надати доступ до внутрішньо квартирної мережі для проведення ремонтних робіт з відновлення холодного водопостачання та електроенергії в квартирі АДРЕСА_1 , державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 вересня 2018 року № 57220115. При цьому державним виконавцем в день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

22 березня 2019 року у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду виконавче провадження № 57220115 закінчено.

22 квітня 2019 року вона отримала поштове повідомлення, у якому містилася постанова державного виконавця від 12 квітня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 58843871 про стягнення виконавчого збору в сумі 8346,00 грн., на підставі постанови державного виконавця від 22 березня 2019 року, винесеної в межах закінченого виконавчого провадження № 57220115.

За таких обставин ОСОБА_4 вважає, що в порушення ЗУ «Про виконавче провадження», постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 8346 грн. в рамках виконавчого провадження № 57220115 винесена всупереч вимог вищевказаного закону, оскільки зазначена постанова при першому надходженні виконавчого листа № 711/2333/17 до Центрального ВДВС м.Черкаси винесено не було, а тому у державного виконавця відсутня підстава для стягнення виконавчого збору. Таким чином, винесену в подальшому постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 квітня 2019 року про стягнення виконавчого збору від 22 березня 2019 року № 57220115 вважає неправомірною. Крім того, зазначила, що спірну постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 квітня 2019 року отримала 22 квітня 2019 року, а про постанову про стягнення виконавчого збору від 22 березня 2109 року дізналася також 22 квітня 2019 року зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тому, скаржник вважає винесені постанови незаконними та необґрунтованими, в зв`язку з цим змушена звернутись до суду з проханням поновити строк на оскарження постанов державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси від 22 березня 2019 року та 12 квітня 2019 року та скасувати вказані постанови.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду зі скаргою на неправомірні дії Центрального ВДВС м. Черкаси та відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

27 серпня 2019 року представником Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області надано відзив на скаргу, в якому вимоги скаржника вважає безпідставними. Свою позицію мотивує тим, що державним виконавцем Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області була повністю дотримана процедура із здійснення виконавчого провадження № 57220115 та №58843871, передбачена ЗУ «Про виконавче провадження», а тому підстав для скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження № 58843871 немає.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини та факти, викладені у поданій скарзі та просили задовольнити скаргу.

Представник Центрального ДВС м. Черкаси Глущенко А.С. заперечував проти задоволення скарги. Підтримав факти викладенні у відзиві направленому на адресу суду.

Заслухавши скаржника та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року у цивільній справі № 711/2333/17 позов ОСОБА_5 задоволено частково та зобов`язано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні комунальними послугами водопостачання та електроенергії та надати доступ до внутрішньо квартирної мережі для проведення ремонтних робіт з відновлення холодного водопостачання та електричної енергії в квартирі АДРЕСА_1 з можливістю встановлення паралельного другого лічильника обліку холодної води на відводі стоякової груби, яка на даний час заглушена. В решті позову відмовлено.

17 вересня 2018 року за заявою стягувача державним виконавцем Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Глущенко А.С. винесена постанова № 57220115 про відкриття виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа № 711/2333/17 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 12 вересня 2018 року та зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користування комунальними послугами.

22 березня 2019 року постановою державного виконавця Центрального ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Глущенко А.С. в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду від 25 січня 2017 року виконавче провадження № 57220115 завершено.

22 березня 2019 року постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Глущенко А.С. у виконавчому провадженні № 57220115 стягнуто з ОСОБА_4 8346 грн. виконавчого збору.

12 квітня 2019 року постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Глущенко А.С. відкрито виконавче провадження № 58843871 з примусового виконання постанови №57220115 виданої 22 березня 2019 року Центральним відділом ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 8346,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В ч.1 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно статті 39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувану.

Аналіз наведених норм Закону дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувана зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Аналогічна правова позиція наведена і в постанові Верхового суду від 15 лютого 2018 року по справі № 910/1587/13.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом МЮУ від 2 квітня 2012 року 2012 № 512/5 передбачено, що про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №57220115 вбачається, що державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду було складено лише два акти від 20 листопада 2018 року та 21 березня 2019 року. Будь яких інших виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду державним виконавцем не вчинялося.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. від 22 березня 2019 року про стягнення виконавчого збору (ВП №57220115) підлягає до скасування.

Оскільки вказана постанова підлягає скасуванню, суд приходить до висновку скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. від 12 квітня 2019 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №58843871) з примусового виконання постанови №57220115 виданої 22 березня 2019 року Центральним відділом ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 8346,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-386 ЦПК України, ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»,-

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. від 22 березня 2019 року про стягнення виконавчого збору (ВП №57220115).

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. від 12 квітня 2019 року про відкриття виконавчого прповадження (ВП №58843871).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 11 листопада 2019 року.

Головуючий: Р. В. Демчик