ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/807/1435/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Кулабуховій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь Олена Андріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядька ОСОБА_4 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь О.А. була відкрита спадкова справа № 17/2017. Оскільки він тривалий час перебував на роботі у Польщі, йому про смерть дядька стало відомо після отримання листа приватного нотаріуса у грудні 2017р. Після смерті дядька відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців після смерті дядька не мається. Посилаючись на вказані обставини та визначивши відповідачем територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, позивач у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України просив визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті дядька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2018 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк - два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його дядька ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення оскаржується ОСОБА_1 як особою, яка не приймала участі у цій справі, але вважає, що її права як іншого спадкоємця порушені ним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 вказує, що оскаржуваним рішенням порушені її права та інтереси, оскільки вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_4 ; прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою у встановлений шестимісячний строк, на підставі якої було заведено спадкову справу. Вказує, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за правом представлення, та вона також є спадкоємцем цієї ж черги, а тому спір мав вирішуватись між ними, а не з територіальною громадою.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло, що не є перешкодою для апеляційного розгляду у відповідності до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь О.А. від 01.11.2017 року.

Суд вважав, що родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 , що знаходяться в матеріалах цивільної справи.

Тому, навівши ретельний аналіз норм матеріального права, якими врегульовані спадкові відносини, та визнавши, що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд визначив позивачу додатковий строк у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

В скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона також є спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 та своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

З метою встановлення права ОСОБА_1 на спадкування та факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 апеляційним судом була витребувана спадкова справа ( а.с. 83), яка не була витребувана судом першої інстанції.

Зі спадкової справи № 17/2017, відкритої 06.10.2017р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 протягом шести місяців з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , яка за наданими нотаріусу документами є сестрою померлого, а тому належить до другої черги спадкоємців за законом.

Позивач ОСОБА_3 також є спадкоємцем другої черги за правом представлення, оскільки його батько помер до відкриття спадщини після брата ОСОБА_4 Але позивач заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини про її прийняття не подав, разом зі спадкодавцем не був зареєстрований та не мешкав.

Отже, після смерті ОСОБА_4 є наявними двоє спадкоємців за законом однієї черги, зокрема, апелянт ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті брата.

Проте цих обставин суд не перевіряв, оскільки розглядав позов ОСОБА_3 ,

заявлений до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, а не до іншого спадкоємця ОСОБА_1 , яка претендує на спадщину.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що фактично мається спір з приводу спадкування між спадкоємцями ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка і мала бути у такому разі відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 4 ЦПК України в ред. від 03.10.2017р., чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Та таке порушене право підлягає захисту лише у випадку, коли вимоги спрямовано до особи, яка його порушила, або не визнає такого права позивача.

Між тим, територіальна громада в особі Запорізької міської ради не порушувала права та інтереси позивача ОСОБА_3 , а тому не є належним відповідачем за заявленим позовом.

Зважаючи на вказані встановлені обставини, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції, припустившись неповноти у з`ясуванні обставин справи, не встановивши, в чому полягають порушення з боку територіальної громади в особі Запорізької міської ради прав позивача, дійшов помилкового висновку про наявність спору між позивачем та залученим у справу відповідачем, тобто вирішив спір до неналежного відповідача.

Тому оскаржуване рішення суду у відповідності до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 , заявленого до територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384,389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2018 року у цій справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 травня 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.