Справа № 703/2953/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Кирилюк Н.А.

з секретарем Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

Керівник Смілянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 26 березня 2018 року близько 10 години 20 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21101, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 06 вересня 2019 року його було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілою.

Внаслідок отриманих травм ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Смілянської міської лікарні в період з 26 березня по 02 квітня 2018 року, всього сім ліжко-днів. На її лікування було витрачено 2189 грн. 60 коп. з розрахунку 312 грн. 80 коп. за один ліжко-день.

Смілянська міська лікарня знаходиться в комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету Смілянської міської ради, уповноваженим органом управління лікарнею є відділ охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради.

Прокурор стверджує, що ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілої, негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, в тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров`я, а тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої.

В судове засідання сторони не з`явились, в направлених на адресу суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності, прокурор підтримав позов в повному обсязі, відповідач позов визнав.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.3, п.2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено з листа від 04 липня 2019 року відділ охорони здоров`я виконавчого комітету Смілдянської міської ради не вживав заходів щодо стягнення із ОСОБА_1 завданих збитків в зв`язку з лікуванням ОСОБА_4 .

Згідно з приєднаним до матеріалів справи листом 19 липня 2019 року Смілянською місцевої прокуратурою було повідомлено відділ охорони здоров`я про їх намір звернутись до суду з наведеним позовом.

Наведені обставини, на думку суду, дають право Смілянській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Суд також враховує, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Наведені норми також дають прокуратурі право звернення до суду з наведеним позовом.

У відповідності з ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2018 року по справі № 703/2574/18 ОСОБА_1 26 березня 2018 року близько 10 години 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21101» д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Соборна у напрямку центру м. Сміла в районі регульованого перехрестя вул. Соборної та Перемоги проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, яка виявилася у ігноруванні забороняючого руху сигналу світлофору (червоного кольору), пересік межі перехрестя, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину вулиці Соборна у встановленому місці на дозволяючий рух пішоходам сигналу світлофора (зеленого кольору), у результаті чого останній спричинено вивих головки правої плечової кістки, що є тілесним ушкодження середнього ступеня тяжкості, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна правої підколінної ями - легке тілесне ушкодження.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.

Як вбачається з довідки Смілянської міської лікарні від 26 червня 2019 року ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 26 березня по 02 квітня 2018 року, вартість одного ліжко-дня складала 312 грн. 80 коп.

Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» встановлено, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі і таке визнання не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, суд вважає за можливе задоволити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1921 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 11, 12, 56, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов керівника Смілянської місцевої прокуратури (м. Сміла Черкаської області, вул. Ю. Кондратюка, 25,) в інтересах держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради (м. Сміла Черкаської області, вул. Соборна, 61, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради 2189 грн. 60 коп. витрат, понесених на лікування потерпілої від злочину.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 1921 грн. судового збору

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. А. Кирилюк