ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» листопада 2019 року

м. Харків

справа № 644/3487/18-ц

провадження № 22ц/818/5421/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,

відповідач - ОСОБА_1 , представник відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року в складі судді Глібко О.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в подальшому уточнив, та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №Ф2602/01-14, номер в банківській системі №Ф2602/01-15 від 30 грудня 2014 року в розмірі 254 336,10 грн. та судовий збір у розмірі 3815,05 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року позов банку - задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 254 336,10 грн., що утворилась станом на 20 березня 2018 року, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3815,05 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду поштою 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 через представника подав до суду першої інстанції заяву про його перегляд, в якій міститься клопотання про поновлення строку.

Вказав, що копію повного тексту заочного рішення суду отримано поштою його представником лише 18 вересня 2019 року у відповідь на адвокатський запит, та заяву про його перегляд подано наступного дня, що є підставою для поновлення строку.

Зазначив, що у судове засідання, на якому ухвалено заочне рішення суду, не з`явився, оскільки перебував поза межами м. Харків, та не був належним чином повідомлений про дату проведення судового засідання, судових повісток не отримував.

Вказав, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовом, а також не надано належних доказів наявності та розміру заборгованості за кредитом.

Просив поновити строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року; переглянути зазначене заочне рішення суду, скасувати його та призначити справу до розгляду у загальному порядку, застосувати позовну давність або відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шумейка Я.В. про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 06 серпня 2018 року - відмовлено; заяву про перегляд заочного рішення суду - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, та як вимоги апеляційної скарги виклав доводи заяви про перегляд заочного рішення.

Вказав, що наведені ним підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду є поважними, оскільки копію заочного рішення суду отримано його представником поштою лише 18 вересня 2019 року, та відповідну заяву подано наступного дня; що ненадання банком оригіналів письмових доказів свідчить про недоведеність позову; що банком пропущено строк позовної давності та не надано належних доказів заборгованості за кредитом, зокрема, первинних бухгалтерських документів.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. В апеляційній скарзі міститься клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 та його представника.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді - залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що підстави для поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду відсутні, тому заяву необхідно залишити без розгляду як таку, що подана після закінчення визначеного процесуального строку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Стаття 126 ЦПК України передбачає наслідки пропущення процесуальних строків. Зокрема, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно вимог частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а. с. 57-58).

ОСОБА_1 отримав копію зазначеної ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками 13 липня 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 62).

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або відзиву на позовну заяву від нього не надходило.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року, ухваленим в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов банку - задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 254 336,10 грн., що утворилась станом на 20 березня 2018 року, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3815,05 грн. (а. с. 64-66).

Копію заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року направлено на адресу ОСОБА_1 та отримано 13 серпня 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 69).

Тобто, він мав право на поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду у разі її подання до 03 вересня 2018 року.

Проте, лише через рік, а саме 05 вересня 2019 року до суду першої інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Шумейка Я.В. надійшов адвокатський запит №130, згідно якого він просив суд надати належним чином посвідчену копію заочного рішення суду у цій справі (а. с. 76).

На вказаний запит 10 вересня 2019 року судом направлено адвокату Шумейку Я.В. копію заочного рішення суду від 06 серпня 2018 року (а. с. 81, 86-88).

Заяву про перегляд заочного рішення суду від 06 серпня 2018 року подано поштою 19 вересня 2019 року.

Однак, враховуючи, що матеріали справи містять відомості щодо отримання відповідачем поштою копії зазначеного судового рішення ще 13 серпня 2018 року, які ОСОБА_1 не спростовано, та не вказано інших поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду з 04 вересня 2018 року по 19 вересня 2019 року, висновок суду першої інстанції щодо відмови йому у задоволенні клопотання про поновлення строку є обґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не вказано інших поважних причин пропуску строку, об`єктивно непереборних і пов`язаних з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій обставин, які б перешкоджали йому звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення протягом більш ніж року з дня отримання його копії.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що отримання представником відповідача копії заочного рішення суду у вересні 2019 року та подання заяви про його перегляд наступного ж дня є підставою для поновлення строку, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вперше копію заочного рішення суду відповідачем отримано особисто ще 13 серпня 2018 року. При цьому, йому було відомо про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі ним також отримано, і будь-яких заперечень чи відзиву на позов не надано.

Аргументи ОСОБА_1 щодо того, що на час розгляду справи судом першої інстанції він перебував за межами м. Харків, не підтверджені жодними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги та письмові пояснення, надані представником ОСОБА_1 12 листопада 2019 року стосуються перегляду заочного рішення по суті спору та не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо залишення заяви без розгляду.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, та справа по суті спору не розглядалась, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.