Провадження № 2/752/5433/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Майкопська 1А» про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кобилецбкого В.В. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСББ «Майкопська 1А» про повернення безпідставно набутого майна, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 83319,00 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що в лютому та грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 перерахував зі свого рахунку фізичної особи на рахунок відповідача ОСББ «Майкопська 1А» чотирма платежами суму в розмірі 83319,00 грн. Однак, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо оплати будь-яких робіт чи послуг, тобто відсутній факт наявності зобов`язально-правових відносин на вказану суму. Позивач вказує, що на підставі ст. 1212 ЦК України, особо зобов`язана повернути майно, зокрема, і тоді, коли відпала підстава, на якій воно було набуте. При відсутності факту наявності зобов`язальних відносин між сторонами, відповідач повинен повернути кошти отримані без відповідної правової підстави. Звернувшись до відповідача із претензією, кошти, останнім, позивачу повернуті не були, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2019 року, заяву представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Майковська, 1 А» із запереченнями проти розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, було задоволено. Розгляд цивільної справи було вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому відзиві. Одночасно вказали, що позивачем дійсно були перераховані кошти на рахунок відповідача, однак, позивачем було зазначено цільове призначення платежів - за утримання будинку та прибудинкової території, а тому, в силу ст. 1212 ЦК України, зазначені платежі не можуть вважатись безпідставно набутими відповідачем, та поверненню не підлягають.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 19.12.2017 року було здійснено платіж на рахунок відповідача ОСББ «Майкопська 1 А» в сумі 4321,00 грн. із призначенням платежу - «за утримання будинку та прибудинкової території, АДРЕСА_1 ; 04.02.2017 року - в сумі 32003,00 грн. із призначенням платежу - «ОСОБА_1 борг»; 19.12.2017 року - в сумі 37836,00 грн. із призначенням платежу - «за утримання будинку та прибудинкової території, АДРЕСА_1 , 19.12.2017 року - в сумі 9155,00 грн. із призначенням платежу «за утримання будинку та прибудинкової території, ОСОБА_1».

В червні 2019 року позивач звернувся до відповідача із претензією про повернення зазначених коштів, оскільки, між сторонами не було укладеного жодного договору та гроші отримані відповідачем безпідствно.

У відповідь на зазначену претензію, 08.06.2019 року відповідач повідомив позивача про те, що він в період з жовтня 2016 року по травень 2018 року, як член ОСББ «Майкопська 1А» на правах власника квартир та нежитлових приміщень сплачував кошти на рахунок ОСББ на підставі нарахувань за утримання будинку та компенсацію витрат по використанню електричної енергії та водопостачання. Розмір внесків було затверджено загальними зборами співвласників, а тарифи за електропостачання та водопостачання згідно із тарифами компаній постачальників послуг. З огляду на викладене, вимога про повернення коштів є неправомірною.

Однак, позивач зазначає, що відповідач отримав кошти без достатньої правової підстави, оскільки, між сторонами відсутні будь-які зобов`язальні правовідносини, а тому відповідач має повернути ці гроші.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 1212ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту.

Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Загальна умова частини першої статті 1212ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2014 року № 6-122цс14, від 18 квітня 2018 року по справі № 668/7704/15-ц.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання).

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зазначена правова позиція, висловлена ВСУ у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 752/13032/16-ц.

Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 84354222 від 05.04.2017 року, позивач ОСОБА_1 в 2017 році був власником квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , та доказів на підтвердження того, що на час здійснення платежів позивач не був власником нерухомості в будинку АДРЕСА_6 , стороною позивача суду не надано.

Крім того, встановлено, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_6 ОСББ «Майкопська 1 А», статут якого було затверджено загальними зборами співвласників ОСББ «Майкопська 1А» (протокол зборів № 1 від 14.05.2017 року).

Також протоколами засідання правління ОСББ «Майкопська 1А» від 31.05.2017 року, 26.06.2017 року, 08.02.2018 року, 19.06.2018 року, участь в яких брав і ОСОБА_1 вирішувались питання, віднесені до компетенції ОСББ, зокрема, і в частині затвердження тарифів щодо утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до довідки ОСББ «Майкопська 1-А» № 0407 від 04.07.2019 року, було встановлено, що з період з листопада 2016 року по жовтень 2017 року за особовими рахунками, що належали ОСОБА_2 було нараховано всього за утримання будинку та прибудинкової території, за електроенергію та опалення, - суму в розмірі 85106,84 грн.

Слід зазначити, що зазначені протоколи та рішення відповідача на час розгляду даного спору є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, дії відповідача щодо неправомірного нарахування позивачу, як власнику нерухомості, плати, зокрема, за утримання будинку та прибудинкової території, не визнані неправомірними, а тому доводи сторони позивача про те, що відповідач не є балансоутримувачем та управителем будинку, та на час перерахування коштів між сторонами були відсутні зобов`язання, - є хибними, та такими, що повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в період перерахуванням позивачем коштів, між, останнім, та відповідачем були наявні правовідносини, які стосувались зобов`язань позивача сплачувати відповідачу кошти за надані послуги, зокрема, за утримання будинку та прибудинкової території, оскільки, позивач в цей період часу був власником нерухомості в будинку, балансоутримувачем якого є відповідач, а тому доводи сторони позивача про безпідставність набуття відповідачем коштів, які були сплачені позивачем із призначенням платежів з утримання будинку, - є необгрнутованими.

Суд вважає, що відповідач набув майно (кошти) у користування за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, за яким позивач був зобов`язаний сплачувати витрати за утримання нерухомості, власником якого він був.

Так, відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно із частиною четвертою статті 4 цього Закону, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання (частина третя згаданої статті).

Так, відповідно до статті 4 наведеного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

У відповідності до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту об`єднання. Загальні збори правомочні, якщо на них присутні більше половини членів об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання.

Статтею 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Проте, відповідно до статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначені права об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, зокрема, право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; право звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів.

Тобто, приписами наведеної норми передбачено права об`єднання, та відповідно, обов`язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об`єднання платежів, зборів та внесків,

Статтею 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами обєднання відповідно до законодавства та статуту обєднання.

Відповідно до Статуту ОСББ «Майкопська 1 А», затвердженого загальними зборами членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників; порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту».

Крім того, за змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем житлово-комунальних послуг є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статуту ОСББ «Майкопська 1А», об`єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об`єднання.

Суд при вирішенні спору зауважує про те, що відповідач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта.

За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування.

ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об`єднання, який відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами членів об`єднання.

При цьому, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Відповідно до Статуту ОСББ «Майкопська 1А», співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Слід звернути увагу сторони позивача на те, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, а тому доводи сторони позивача про відсутність між ним та відповідачем зобов`язань, та кошти отримані відповідачем без належної правової підстави, - є хибними, та такими, що повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимги в ході розгляду справи стороною позивача не доведено, та їх обґрунтування повністю спростовані стороною відповідача, а тому суд вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 15,16, 1212 ЦК України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 3-13, 33, 42, 43, 48, 49 ,62, 72, 81,83, 89, 95, 133, 222, 223, 241, 242, 258, 259, 263-266, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Майкопська 1-А» про повернення безпідставно набутого майна, - відмовити.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Головуючий Н.П. Чередніченко