Справа №538/1678/19
Провадження по справі №2/538/613/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Лохвицького районного суду від 11.11.1983 року було розділено в натурі домоволодіння, яке належало ОСОБА_1 та її колишньому чоловікові ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 належну йому частину заповів дочці - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 1/2 частину вищевказаного домоволодіння успадкувала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.11.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори.

Після постановлення рішення суду ОСОБА_1 не зареєструвала належну їй частину домоволодіння в органах БТІ, оскільки вважала, що рішення суду є правовстановлюючим документом на будинок.

На даний час у позивача виникла необхідність у реєстрації належного їй будинку, але як з"ясувалося, рішенням Лохвицького районного суду від 11.11.1983 року не було визнано право власності за ОСОБА_1 на належну їй частину домоволодіння, а лише проведено розподіл будинку.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель і споруд (А-1 - житловий будинок, Б-сарай, В-погріб, Г-саж, Д-вбиральня, Е-гараж, І-зливна яма, № 1- огорожа, №2 -колодязь, № 3-колодязь), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала заяву, в якій просить суд розгляд справи провести за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Представник від відповідача в судове засідання не з"явився, проте надав письмову заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Лохвицького районного суду від 11.11.1983 року було розділено в натурі домоволодіння, яке належало ОСОБА_1 та її колишньому чоловікові ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 належну йому частину заповів дочці - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 1/2 частину вищевказаного домоволодіння успадкувала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.11.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори.

Після постановлення рішення суду ОСОБА_1 не зареєструвала належну їй частину домоволодіння в органах БТІ, оскільки вважала, що рішення суду є правовстановлюючим документом на будинок.

На даний час у позивача виникла необхідність у реєстрації належного їй будинку, але як з"ясувалося, рішенням Лохвицького районного суду від 11.11.1983 року не було визнано право власності за ОСОБА_1 на належну їй частину домоволодіння, а лише проведено розподіл будинку.

У відповідності до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 325, 328 ЦК України, суб`єктами права власності є фізичні і юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За змістом ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Порядок державної реєстрації права власності на майно регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права, зокрема, право власності на нерухоме майно та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року було внесено зміни та виключено повноваження Державного реєстратора на видачу свідоцтв та їх дублікатів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням Лохвицького районного суду від 11.11.1983 року проведено розподіл в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але не було визнано за ОСОБА_1 право власності на належну їй частину домоволодіння.

З огляду на вказані обставини, а саме, що через відсутність державної реєстрації, ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своїм майном, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 325, 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогиОСОБА_1 до Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно- задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель і споруд (А-1 - житловий будинок, Б-сарай, В-погріб, Г-саж, Д-вбиральня, Е-гараж, І-зливна яма, № 1- огорожа, №2 -колодязь, № 3-колодязь), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області В.А. Бондарь