ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9357/19 Справа № 175/4578/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року про затвердження мирової угоди

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року залучено до участі у справі правонаступника первісного позивача ОСОБА_1 на підставі договору № 03-1/2017 про відступлення прав вимоги від 09.03.2017 року ОСОБА_3 .

У липні 2017 року від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди разом з текстом укладеної та підписаної сторонами мирової угоди з метою врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2017 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 , за якою: мирова угода складена з метою врегулювання спору по справі № 175/4578/16-ц, що розглядається в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області, про передачу відповідачем ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 належне їй на праві власності наступне нерухоме майно: квартиру, яка знаходиться у житловому будинку літ. А-9 за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; сторони домовились, про те що нерухоме майно підлягає передачі у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не має жодних претензій, вимог та прав до ОСОБА_3 на вищезазначене майно; затвердження судом мирової угоди є підставою набуття права власності ОСОБА_3 на зазначене в п.1 нерухоме майно та підставою для припинення права власності ОСОБА_4 на зазначене в п.1 нерухоме майно, та проведення подальшої реєстрації виникнення та припинення права власності відповідно до норм чинного законодавства України; за домовленістю сторін вартість майна, що передається становить 2 138 314,00 грн.; ОСОБА_4 зобов`язується не звертатися до суду або інших державних органів відносно нерухомого майна, не перешкоджати ОСОБА_3 у його володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном; ОСОБА_4 за цією угодою зобов`язується прийняти належне виконання обов`язків ОСОБА_3 та не перешкоджати йому у цьому; судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 6 890,00 грн. у повному обсязі покладаються на ОСОБА_3 ; сторони підтверджують, що майно, яке є предметом даної Мирової угоди, на день її укладення, нікому іншому не відчужене та не є внеском до статутного капіталу товариств, у них відсутні обставини, які б змусили їх укласти цю угоду на невигідних стосовно себе умовах, зміст цієї угоди відповідає їх волі та намірам, засвідчують що їм відомі наслідки підписання мирової угоди, передбачені ст. 175 ЦПК України, а також наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України, з моменту укладення цієї угоди майнові претензії сторін вважаються врегульованими.

Провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі Арбітражний керуючий ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача адвокат Колошин В.П. просить закрити апеляційне провадження, посилаючись на те, що права та інтереси апелянта оскаржуваною ухвалою не були порушені, а також підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Затверджуючи мирову угоду між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що укладена між сторонами мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, а тому дійшов висновку про її визнання і затвердження та закриття провадження у справі.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 175 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як установлено судом апеляційної інстанції та це підтверджується матеріалами справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 02.02.2012 року у справі № 29/5005/952/2012 порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с.88).

В подальшому Господарським судом Дніпропетровської області 16.10.2014 року винесено ухвалу про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , відповідно до якої арбітражного керуючого ОСОБА_6 О ОСОБА_7 призначено ліквідатором банкрута фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с.94-97).

Між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_5 16.04.2007 року було укладено договір іпотеки № 0/1, відповідно до якого ОСОБА_5 в забезпечення зобов`язань за кредитним договором передала в заставу нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_3 , вартість якої складає 642 715,00 грн.

Також, між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_5 16.04.2007 року було укладено наступний договір іпотеки № 0/1, відповідно до якого ОСОБА_5 в забезпечення зобов`язань за кредитним договором передала в заставу нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_4 , вартість якої складає 825 960,00 грн.

В подальшому між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Кей Колект 12.12.2011 року укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких до ТОВ Кей Колект перейшло право вимоги за договором іпотеки № 0/1 від 16.04.2007 року.

За результатом розгляду Господарським судом Дніпропетровської області кредиторських вимог ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Кей Колект, було встановлено факт передачі ФОП ОСОБА_5 в заставу нерухомого майна у вигляді житлових приміщень за результатом укладання договорів іпотеки № 0/1 та № 0/1 на підставі яких ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Кей Колект довели в судовому порядку, що останні є заставними кредиторами.

В ході проведенні ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_5 , попереднім ліквідатором 25.06.2013 року було організовано та проведено прилюдні торги з продажу спірного нерухомого майна.

За результатом проведених відкритих торгів переможцем торгів визнана ОСОБА_4 , внаслідок чого останній було реалізовано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

Загальна сума продажу майна банкрута становила 1 172 239,00 грн.

В подальшому за результатом оголошення результатів аукціону, 03.07.2013 року ОСОБА_4 на підставі акту-прийому передачі звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з метою проведення державної реєстрації права власності на вищезазначене нерухоме майно, за результатом чого отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

З метою відновлення порушеного права кредиторами у справі про банкрутство було подано заяву про визнання торгів з продажу майна ФОП ОСОБА_5 недійсними.

Під час розгляду в господарському суді заяви про визнання торгів недійсними, ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки укладеного між останніми 06.04.2016 року, реєстровий номер 2688, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким забезпечені зобов`язання по договору позики № б/н, укладеного 11.12.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передала в заставу ОСОБА_5 вищезазначене нерухоме майно.

В свою чергу, за результатом розгляду заяви кредиторів Господарським Дніпропетровської області 26.05.2016 винесено ухвалу у справі № 29/5005/952/2012, відповідно до якої прилюдні торги з продажу майна ФОП ОСОБА_5 проведені 25.06.2013 року визнано недійсними (а.с.106-111).

Після укладання договору іпотеки від 06.04.2016 року, реєстровий номер 2688, право вимоги по вищезазначеному договору іпотеки ОСОБА_5 було передано ОСОБА_3 на підставі укладеного між останніми договору про відступлення права вимоги, посвідченого 09.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за номером 131.

З метою дотримання процесуального порядку та повернення сторін у початкове правове становище, ліквідатор у вересні 2017 року звернулась з позовом у справу про банкрутство № 29/5005/952/2012, предметом якої було скасування актів та правочинів для поновлення свого порушеного права.

За результатом розгляду позовної заяви, Господарським судом Дніпропетровської області 18.04.2019 року винесено ухвалу, відповідно до якої позовна заява ліквідатора була задоволена в повному обсязі (а.с.112-117).

Рішенням Центрального апеляційного суду від 25.09.2019 року ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2019 року у справі № 29/5005/952/2012 залишена без змін.

Таким чином, в Господарському суді Дніпропетровської області у справі про банкрутство було скасовані всі правочини, на підставі яких було здійснено первинна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 , що стало правовою підставою для укладання договору іпотеки між останньою та ОСОБА_5 та як наслідок надало право останній для звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Саме скасування в судовому порядку договору іпотеки повернуло кредиторам у справі про банкрутство статус іпотекодержателей спірного нерухомого майна.

Проте, постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди між сторонами, суд першої інстанції не перевірив та не з`ясував належним чином, чи не буде судове рішення порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, зокрема ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Кей Колект, які є іпотекодержателями відчуженого за мировою угодою спірного нерухомого майна, всупереч вимогам ст. 33 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року), належним чином не визначився з колом учасників справи, осіб, які мають відповідати за позовом.

Відтак, в силу ч.5 ст. 175 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року), у суду не було правових підстав для затвердження мирової угоди.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року про затвердження мирової угоди скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко