Справа № 472/181/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2019 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, тому позивачка, як дочка померлої отримала право на спадщину за законом у першу чергу та прийняла спадщину подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачці було відмовлено, про що нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови стала відсутність у спадкоємця оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно.

В зв`язку з неможливістю нотаріально оформити своє право на спадщину на успадкований житловий будинок позивачка звернулась до суду та просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , успадкований нею після смерті матері ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника за довіреністю ОСОБА_13. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, заперечень проти позову не мають.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 , про що 11 липня 2013 року відділом ДРАЦС РС Веселинівського РУЮ у Миколаївській області зроблено актовий запис за № 72.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшло право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Матеріалами спадкової справи № 134/2014 встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіту не склала, тому право на спадщину за законом у першу чергу отримала позивач ОСОБА_1 , як донька померлої, та прийняла спадщину у встановленому законом порядку подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців які прийняли спадщину судом не встановлено.

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , де матір`ю дитини зазначена ОСОБА_4 (а.с. 34), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » (а.с. 35), копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до якого ОСОБА_8 29 жовтня 1985 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_8 ».

09 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 31 січня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . Причиною відмови стала відсутність у спадкоємця документів, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Матеріалами інвентарної справи на житловий будинок встановлено, що 19 грудня 1978 року виконавчим комітетом Веселинівської селищної ради видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 . Згідно зазначеного свідоцтва ОСОБА_10 належить на праві особистої власності житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 помер.

Після смерті ОСОБА_10 право власності на зазначений житловий будинок успадкувала його дружина ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори 15 грудня 1983 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1324. Отримавши свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_11 своє право власності на успадкований після смерті чоловіка житловий будинок не зареєструвала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 померла, про що 04 жовтня 1985 року відділом ДРАЦС Веселинівського РУЮ Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис.

Після смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина до складу якої увійшло, зокрема, право на житловий будинок, успадкований нею після смерті ОСОБА_10

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року, яке набрало чинності 21 листопада 2017 року та ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року про виправлення описки, яка набрала законної сили 27 червня 2018 року встановлено факт прийняття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інших спадкоємців які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11 судом не встановлено.

Згідно довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 09.08.2017 року за вих. № 2219/02-12, ОСОБА_11 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25.05.1982 року по день смерті. На день смерті ОСОБА_11 за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено, що померлий ОСОБА_10 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на який після його смерті успадкувала ОСОБА_11 , а після смерті останньої зазначене право успадкувала ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріуса через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успадкувала після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_10 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.