Справа № 219/5996/19
Провадження № 2/219/2038/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(заочне)

06 листопада 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири від 11.12.2000 року. В зазначеній квартирі також зареєстрований відповідач її колишній співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не проживає в спірній квартирі майже 3 роки без поважних причин, оскільки виїхав в липні 2016 року до РФ. Відповідач квартирою не користується, утриманням квартири не займається, участі в оплаті комунальних послуг не бере, його особистих речей в квартирі не має. Крім того, факт реєстрації відповідача у даній квартирі перешкоджає позивачу оформити житлову субсидію, що негативно впливає на її майновий стан.

Позивач у судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua., про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, заперечень не надав. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування квартири від 11.12.2000 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 70 від 20.05.2019 року, яка видана керівником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бахмут» ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - власник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , співмешканець.

Актом про не проживання від 20.05.2019 року, складеним у складі комісії голови ОСББ «Бахмут» Місечко О.Ю., бухгалтера ОСББ «Бахмут» Ковальової О.П. в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , встановлено, що комісією була проведена перевірка паспортного режиму квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - власник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , співмешканець, зі слів сусідів ОСОБА_2 не проживає з липня 2016 року.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.7, 12, 13, 76, 263, 264, 265, 272, 280-283 , ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Погрібна