Провадження №2/756/2654/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Березинця О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Дудко Д .О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що 19.08.2011р. між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1178. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

14.07.2017р. Оболонським районним судом м. Києва було винесено рішення № 756/3805/17 про розірвання шлюбу між сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після розлучення, позивач міг приїжджати до своєї доньки, вільно спілкуватися з нею, без присутності ОСОБА_2 та навіть забирав її до себе на ніч.

Однак, фактично з моменту винесеного рішення від 20.07.2017р. № 756/6386/17 Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та її відвідуванні.

ОСОБА_2 звернулась до суду з проханням щодо стягнення з нього ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Оболонський районний суд м. Києва задовольнив позов частково, зокрема, встановивши розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, вважає, що ОСОБА_2 має на нього безпідставну образу, яка виникла після рішення суду. Оскільки суд діяв в рамках чинного законодавства України та не задовольнив жадібність, на його погляд, до грошей ОСОБА_2 .

Зазначає, що всі намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір щодо його участі у вихованні дитини, призводять лише до конфліктів, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому у вільному спілкуванні з дитиною та взагалі заборонила забирати дитину до себе.

Водночас, ОСОБА_2 дозволяє бачити доньку тільки у своїй присутності але постійно лімітує час зустрічей, або штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з донькою.

Крім того, замість того, щоб хоча б під час цих коротких зустрічей йому більше приділяти уваги та спілкуванню з дочкою, ОСОБА_2 починає розмови щодо суми сплачених аліментів та звинувачувати в тому, що не надав грошей їй на відпустку з дитиною або на інші заходи.

ОСОБА_2 звернулась з заявою до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві про закриття виконавчого впровадження (ВП N955570986). Тобто це підтверджує, що не порушує рішення суду щодо сплати аліментів.

Тому, був змушений звернутися до директора Оболонського р-н в м. Києві Центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді з проханням призначити психолога з метою врегулювання стосунків між ним та ОСОБА_2 для подальшої взаємодії з донькою ОСОБА_5 . Під час телефонної розмови з психологом ОРЦСССДМ 06.08.2018р. ОСОБА_2 зазначила, що раніше вона дозволяла бачитись з дитиною без неї і навіть забирати її на ніч, але після цих побачень, вона стала помічати зміну настрою у дівчинки та запідозрила нібито ОСОБА_1 настроює дочку проти неї.

Однак, коли психолог центру ОРЦСССДМ запропонувала ОСОБА_2 прийти з донькою до центру, щоб з`ясувати дійсні причини у перешкоджанні побачень дитини з батьком, ОСОБА_2 категорично відмовилась прийти до вищезазначеного центру. Вказує, що ОСОБА_2 створює умисно перешкоди йому у спілкуванні з дочкою.

Весь цей час постійно змушений пояснювати ОСОБА_2 , що хоче нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. ОСОБА_2 не сприймає та ігнорує його пропозиції її більше цікавить фінансова сторона взаємин. Вважає, що його права як батька на сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, вимушений був звернутися до Служби у справах дітей Оболонського районну у м.Києві державної адміністрації з заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 .

За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації (Витягом з протоколу від 13.09.2018р. № 18) було прийнято рішення перенести розгляд справи на наступне засідання Комісії у зв`язку з неявкою ОСОБА_6 .

Згідно з Витягом з протоколу від 27.09.2018р. № 19 засідання комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації було прийнято рішення щодо визначення способів участі батька у вихованні доньки.

У витязі з протоколу № 19 зазначено ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилася повторно, під час телефонної розмови зі співробітниками служби зазначила що рішення комісії виконувати не буде і всі наступні питання щодо участі у вихованні доньки ОСОБА_1 буде вирішувати тільки в суді. Зазначає, шо ОСОБА_2 навмисно затягує час та перешкоджає йому у спілкуванні та участі у вихованні дочки. Відповідно до встановленого графіку Органами опіки та піклування № 492 від 08.10.2018 року, 13.10.2018 року приїхав за фактичною адресою проживання ОСОБА_2 та своєї доньки ( АДРЕСА_1 ) з метою забрати свою дочку на вихідні, попередньо відправивши фото розпорядження Органів опіки та піклування через засоби телефонного зв`язку та смс щодо часу та мети зустрічі з дочкою ОСОБА_5 . Незважаючи на встановлений Органами опіки та піклування порядок спілкування з дочкою, ОСОБА_2 повідомила, що для неї він не є офіційним документом і притримуватися вона його не збирається і повідомила свої умови спілкування з дитиною: вона разом з дочкою виходить до нього на прогулянку; Більше взагалі дочку не побачить.

Зазначає, що ОСОБА_2 вкотре порушила законодавство України зокрема ч. 2 статтю 158 Сімейного кодексу України в якій зазначено, шо рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Зазначає, що ОСОБА_2 своїми діями нанесла йому моральну шкоду, зокрема, шляхом перешкоджання його батьківському бажанню вільно спілкуватися та приймати участь у житті своєї дочки ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим був вимушений звернутися до правоохоронних органів - викликати поліцію (дане звернення зареєстровано в ЖЄО№ 75958 від 26.10.2018) та встановити факт порушення ОСОБА_2 порядку спілкування батька з дитиною, зазначеного у Розпорядженні Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

В самому Висновку безпосередньо вказано, що в результаті проведення перевірки ознак кримінального правопорушення не вбачається, а в супровідному листі щодо розгляду заяви, яка надійшла до Оболонського УП ГУНП України в м. Києві, щодо перешкоджання зустрічей з дітьми зазначено, що відносини, які склалися між заявником та відповідачем носять цивільно-правовий характер та рекомендовано звернутися до суду.

Отже, враховуючи все вищевикладене вважає, що вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою є законні та обґрунтовані. Окрім того, вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Також звертав увагу на те, що безпосередня його участь у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання його батьківських прав, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. У зв`язку з чим просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі у спілкуванні: Спілкуватись з донькою у другі вихідні кожного поточного місяця з 10:00 суботи до 19:00 неділі, з правом ночівлі у батька; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день його побачення з донькою, має право забирати доньку з дому/школи/додаткових занять особисто або його близькі родичі (дружина, батько, матір, брат та тітка) про що буде повідомлено ОСОБА_2 через засоби телефонного зв`язку; проводити з дитиною спільний відпочинок під час канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; проводити з дитиною день її народження, Новий рік, Різдво , Великдень та інші свята у день святкування або наступний після нього день; проводити з дитиною день народження батька та дні народження родичів по лінії батька, а саме: дружини, батька, матері, брата, тітки, племінниці та інших; у період хвороби надавати чітку інформацію щодо стану здоров`я доньки та не перешкоджати її відвідувати за місцем фактичного знаходження. Зобов`язати ОСОБА_2 , за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування доньки. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір та зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати йому моральну шкоду шляхом вибачення у залі суду відповідно до вимог ч.2 ст. 158 Сімейного кодексу України.

Ухвалою від 03.01.2019 року по справі відкрито загальне провадження.

25.02.2019 року відповідач подала відзив на позов. В своєму відзиві вказує, що з 20.07.2017 у позивача почалися непорозуміння з відповідачем щодо його участі у вихованні та відвідуванні доньки. На думку позивача ці непорозуміння почалися внаслідок того, що відповідач має на нього образу із-за Рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/6386/17, внаслідок якого суд установив розмір аліментів 1/4 частини від всіх видів доходів, а не 1/3 частини від всіх видів доходів. Мотивує це жадібністю відповідача до грошей. Такі обґрунтування позивача перш за все носять образливий характер для Відповідача і направлені на приниження її гідності. Крім того, така інформація є недостовірною та не може братись до уваги в силу наступних причин: рішення щодо розміру аліментів приймалось судом а не Позивачем. При цьому, відповідач не оскаржувала це Рішення, тобто погодилась із ним. Відповідно підстав для образ на позивача в такому випадку у відповідача нема. Тобто, відсутній причинний зв`язок між рішенням суду та образою на позивача і як наслідок перешкоджанням останньому у спілкуванні з донькою. Вважає таке обґрунтування позовних вимог безпідставним, яке не можливо приймати до уваги.

Грошові кошти у вигляді аліментів призначалися на матеріальні потреби дочки позивача, а не покращення майнового стану відповідача. До позовної заяви позивачем не долучено доказів нецільового використання грошових коштів, які надійшли у вигляді аліментів. Тому посилання на жадібність Відповідача до грошей та неодноразове акцентування уваги у позовній заяві про різні нарікання відповідача з приводу якихось матеріальних претензій до позивача не відповідають дійсності та носять провокативний характер і не являються підставою для задоволення позовних вимог.

Встановлення аліментів через суд вказує на те, що Позивач тривалий час із власної волі не хотів надавати матеріальну допомогу чи утримувати свою доньку та не утримував її. Причину такого ставлення до матеріального забезпечення своєї доньки позивач у позовній заяві не вказує, а лише безпідставно звинувачує у жадібності до грошей Відповідача.

Також, з приводу перешкоджання відповідачем можливості спілкування позивача з донькою, у позовній заяві викладено дуже суперечливі обґрунтування.

Окрім вищевикладених обґрунтувань Позивач посилається на лист психолога центру ОРЦСССДМ, який за зверненням останнього хотів провести консультацію з Відповідачем, на що остання відмовилась відвідати психолога. У зв`язку з чим Позивач зробив висновок, що Відповідач умисно створює перешкоди у його спілкуванні з донькою. Такий висновок та обґрунтування Позивача безпідставні, оскільки відсутній причинний зв`язок між відмовою Відповідача відвідати консультацію психолога та подіями щодо спілкування Позивача з донькою. При цьому, у довідці центру ОРЦСССДМ, на яку посилається Позивач вказано про те, що Відповідач звертав увагу психолога, що після цілодобових відвідувань донькою свого батька, у дівчини відбувалась зміна настрою та з`ясувала, що Позивач налаштовує її проти матері. Цей факт Відповідач підтверджує і тепер та готовий підтвердити це в суді. Указане не лише негативно впливає на виховання дитини а і негативно впливає на стан її здоров`я, про що буде зазначено нижче.

З приводу розгляду заяви та прийнятого рішення викладеного у Розпорядженні від 08.10.2018 № 492 комісією з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідачу нічого не відомо. Заява подана до вищевказаної комісії розглядалась без участі Відповідача. Як зазначалось вище, позивач окрім аліментів не надавав та не надає матеріальної допомоги для лікування та відпочинку дочки. Останній відмовився добровільно сплачувати аліменти дочці. Тому аліменти призначались через суд.

Коли ОСОБА_5 виповнилося чотири місяці і вона потребувала особливої уваги та матеріального забезпечення в силу вад зі здоров`ям, позивач залишив сім`ю, проживав окремо та не надавав будь-якої допомоги протягом п`яти місяців. Навіть виходячи із цієї позовної заяви, вважає, що можна зробити висновок з приводу безпідставно упередженого відношення позивача до відповідача, в частині акцентування уваги на начебто прихильність останньої отримання матеріальної вигоди за рахунок дитини. Таке ставлення Позивача вказує на неприязнь до відповідача та підтверджує твердження останньої про можливість налаштування дитини проти матері і як наслідок зміни від цього емоційного стану дитини, який суттєво впливає на стан її здоров`я. В позовній заяві Позивач просить «в період хвороби надавати чітку інформацію щодо стану здоров`я доньки та не перешкоджати її відвідувати за місцем фактичного знаходження». Проте, як зазначено вище останній ніколи не цікавився здоров`ям дитини, не надавав допомогу на лікування, на першому році життя дитини взагалі залишив сім`ю та хвору дитину. Тому вищевказану вимогу у позовній заяві вважає лише створенням вигляду піклування про дитину.

Зазначає, що у своєму позові, без будь-яких обґрунтувань та посилань на нормативну базу Позивач просить суд дозволити забирати доньку з дому чи школи його дружині чи родичам, а також дозволити проводити дні народження його, дружини, родичів та інших осіб. Така вимога не відповідає нормам чинного законодавства. Оскільки суб`єктами спірних правовідносини являються батьки. Вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Під час розгляду цивільної справи з приводу призначення аліментів, Позивач надав довідку, що він страждає бронхіальною астмою, яка потребує постійного медикаментозного лікування. Перш за все вважає, що даний факт указує на те, що під час можливого нападу, чи погіршення протікання хвороби, присутня донька може бути наляканою, що негативно вплине на її емоційний стан та стан здоров`я.

13.10.2018 позивач прийшов за місцем проживання відповідача з працівниками поліції та вимагав передати йому доньку на вихідні дні з ночівлею. В силу вищевикладених причин відповідач відмовилась віддавати дитину з ночівлею. Проте, не заперечила проведення прогулянки з батьком дитини в її присутності. Позивач не виявив бажання побачити дитину на умовах відповідача та пішов. З 13.10.2018 він більше не з`являвся та не вживав заходів щодо зустрічі з донькою. Тому, зазначене прибуття позивача з працівниками поліції являється провокативною імітацією начеб- то бажанням останнього спілкуватись з донькою.

Вважає, що сукупність вищенаведеного вказує на те, що позивач у позовній заяві не навів обґрунтованих доказів, в силу яких необхідно задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не був відвертим, оскільки приховував факти стану здоров`я дитини та істині причини того, чому відповідач вважає за доцільне спілкування батька з дитиною в її присутності. Просила суд позов задовольнити частково. Визначити ОСОБА_1 побачення та спілкування з донькою ОСОБА_5 наступним чином : побачення та спілкування з донькою протягом трьох годин, один раз на місяць; побачення та спілкування з донькою проводити в присутності ОСОБА_2 . З урахування хворобливості та стану здоров`я дитини, ОСОБА_1 повинен попередньо погоджувати з ОСОБА_2 час та дату побачення і спілкування з дитиною. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме надання правничої допомоги складає 10 000 грн.

20.03.2019 р. по справі проведено підготовчий розгляд .

В судовому засіданні позивач позов підтримав з обставин викладених в ньому та просив задовольнити.

Відповідач з представником заперечували частково з обставин викладених у відзиві. При визначенні участі батька у спілкуванні з дитиною просили врахувати стан здоров`я дитини та надану медичну документацію та визначити час спілкування в присутності матері. Також просили врахувати, що відповідач сплачує аліменти в мінімальному розмірі визначеному законодавцем і будь-яких витрат додаткових в утриманні дитини не приймає не дивлячись на стан здоров`я доньки.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та підтримала наданий суду висновок від 27.02.2019 за № 104-1888 про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 19.08.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі , який було розірвано за рішенням суду від 14.07.2017 року.

Від шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.07. 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 . Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній.

ОСОБА_1 проживає окремо від дитини по АДРЕСА_2 . За місцем проживання позивача умови для перебування доньки створені. Квартина складається з двох кімнат. Батько займає окрему кімнату, яка облаштована великим розсувним диваном, розсувним кріслом, столиком, комодом та телевізором. Другу кімнату займають бабуся з дідусем, квартира простора, охайна, що підтверджується актом Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 2.10.2019 року.

Мати дитини ОСОБА_8 працевлаштована, матеріально забезпечує доньку.

Батько дитини сплачує аліменти, як пояснювала відповідач в мінімальному розмірі що визначив законодавець, позивач дану обставину не спростував. З наданих відповідачем доказів убачається, що дитина має ряд захворювань. Відповідно до довідки від 15.02.2015 № 16-15 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася з гіпоксично-ішемічним ураженням головного мозку, судомний синдром, аспірацій та пневмонія, відкрите овальне вікно.

ОСОБА_5 проведено чотири операції (2013, 2015, 1 місяць 2018 та 4 місяць 2018) в НДСЛ «Охматдит» в Українському медичному центрі дитячої офтальмології та мікрохірургії ока у зв`язку з захворюванням : вроджена спів дружня збіжна альтернуюча косоокість з вертикальним компонентом з перевагою лівого ока. Окрім того, відповідач надала численну медичну документацію стосовно стану здоров`я дитини.

Судом встановлено, що наразі між позивача та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів участі батька в вихованні та спілкуванні з донькою.

Відповідно до витягу з розпорядження № 492 від 08.10.2018 було визначено способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні його малолітньої доньки ОСОБА_5 , шляхом спілкування з нею у такому порядку:

Спілкуватися з донькою у другі вихідні кожного поточного місяця з 10 год. суботи до 19 год. неділі, з правом ночівлі у батька ;

Проводити з дитиною спільний відпочинок під час канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

Проводити з донькою день її народження, Новий рік, Різдво , Великдень та інші свята у день святкування або наступний після нього;

Проводити з дитиною день народження батька та дні народження родичів по лінії батька, а саме : матері, батька, брата, тітки та племінниці.

Як вбачається з Висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (Орган опіки та піклування) № 104 - 6167 від 27.02.2019 року, за наслідками з`ясування обставин ситуації, що склалася в родині ОСОБА_9 , рекомендовано визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом спілкування з нею в такому порядку: Спілкуватися з донькою у другі вихідні кожного поточного місяця з 10 год. суботи до 19 год. неділі, з правом ночівлі у батька ;

Проводити з дитиною спільний відпочинок під час канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

Проводити з донькою день її народження, Новий рік, Різдво , Великдень та інші свята у день святкування або наступний після нього;

Проводити з дитиною день народження батька та дні народження родичів по лінії батька, а саме: матері, батька, брата, тітки та племінниці.

В судовому засіданні позивач посилався на те, що відповідач не виконувала розпорядження Оболонської РДА від 08.10.2018, а тому він вимушений був звертатися до правоохоронних органів з даного приводу.

Відповідач в судовому засіданні посилалася на те, що вона не викликалася на засідання коли розглядався порядок участі батька у вихованні дитини. Доказів належного повідомлення ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини Оболонської РДА в м.Києві на якому розглядалося питання стосовно участі ОСОБА_1 у вихованні доньки суду не надано.

Суд доходить до висновку, про не доведеність факту перешкоджання матір`ю ОСОБА_2 у відвідуванні і спілкуванні батька ОСОБА_1 з дитиною, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дівчинка зустрічається з батьком але у присутності матері. Виклик поліції мав разовий характер, а в подальшому спір вирішується судом. Під час розгляду справи також мали місце зустрічі доньки з батьком, але в присутності матері, що не оспорювалося сторонами. Доводів про ознайомлення ОСОБА_2 із розпорядженнями стосовно участі батька у вихованні дитини суду не надано. Мати не заперечує проти спілкування батька з дитиною у будь-який зручний час проте наполягає на зустрічах у її присутності через стан здоров`я дитини. При цьому в судовому засіданні відповідач зазначала, що під час перебування дитини поза її контролем у позивача, останній налаштовує дитину проти матері. Даний фактор носить негативні як виховні наслідки, так і негативний емоційний стан дитини, оскільки дитина проживає з відповідачем та психологічно прив`язана до неї. Тому будь-які спроби переконати дитину в негативну сторону щодо матері призводять до емоційних навантажень та розладів здоров`я.

Так, в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 стт.159 СК України , якщо той із батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до частин 4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як встановлено з наявних в матеріалах справи і досліджених судом доказів, сторони в добровільному порядку досягти згоди щодо участі батька в спілкуванні і вихованні доньки досягти не можуть. Мати погоджується надавати дитини батьку в будь-який час визначений судом але лише в її присутності враховуючи стан здоров`я дитини. В даному випадку суд доходить до висновку, що спір слід врегулювати шляхом визначення графіку систематичних побачень.

Так, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Аналізуючи встановлені обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини, аналізуючи висновок органу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, наявність численних захворювань та кількість операцій, які були проведені дитині, що підтверджено медичною документацією, необхідність у системному контролю здоров`я дитини зі сторони матері, суд доходить до висновку, що на даний час в інтересах дитини слід визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

Друга та четверта субота місяця з 10 год. до 14 год. в присутності матері дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_2 .

На день народження дитини, Новий рік, Різдво , Великдень у день святкування або на наступний після нього день з урахуванням бажання дитини ОСОБА_5 в присутності матері дитини ОСОБА_2 з 10 год. до 14 год. Суд вважає, що спілкування дитини з батьком в присутності матері буде відповідати найкращим інтересам дитини в частині виховання, морально-психологічного стану та стану здоров`я.

В задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб участі у вихованні дитини, безпосередньо без участі матері, на даний час суд вважає, що не буде сприятливим в інтересах дитини. Щодо надання дозволу забирати доньку з дому чи школи дружині чи родичам позивача, а також надання дозволу проводити дні народження батька, його дружини, родичів та інших осіб, то суд вважає, що дана вимога не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки суб`єктами спірних правовідносини являються батьки.

Стосовно вимог про надання інформації щодо стану здоров`я дитини, місця навчання та перебування тощо, то суд вважає за доцільне відмітити, що вказаний обов`язок відсутні підстави покладати на матір, оскільки батько самостійно зобов`язаний не лише цікавитися щодо стану здоров`я дитини, місця навчання, а і нести додаткові витрати на дитину пов`язані з лікуванням, а не лише сплачувати аліменти в мінімальному розмірі на утримання доньки.

Разом з тим судом не встановлено, що діями чи бездіяльністю позивача відповідачу була завдана моральна шкода, а тому в задоволенні даної вимоги також слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином :

Друга та четверта субота місяця з 10 год. до 14 год. в присутності матері дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_2 .

На день народження дитини, Новий рік, Різдво , Великдень у день святкування або на наступний після нього день з урахуванням бажання дитини ОСОБА_5 в присутності матері дитини ОСОБА_2 з 10 год . до 14 год.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2019 року.

Суддя