ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3196/19 Номер провадження 22-ц/814/2242/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2019 року, постановлену суддею Андрієць Д.Д., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державним виконавцям Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчиняти дії, спрямовані на реалізацію земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0117, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлових будівель та споруд, загальною площею 271,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчих провадженнях, боржником в яких є ПАТ «Українська інноваційна компанія», , країна Україна, 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Сметаніна, будинок 3-А.

Ухвала допущена до негайного виконання.

З даною ухвалою не погодився відповідач ПАТ «Українська інноваційна компанія» та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Скаржник вважає, що твердження позивача про порушення норм чинного законодавства з боку відповідачів не відповідає дійсності, такі факти не встановлювалися і є лише припущеннями недобросовісного іпотекодавця.

Позивачем не надано жодних доказів щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а вжиті судом заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності підприємства ПАТ «УКР/ІН/КОМ»

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з виділених матеріалів цивільної справи, 06.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до ПАТ «Українська інноваційна компанія», в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Полтавської області, індексний номер: 45666019 від 22 лютого 2019 року, 16:34:18, про реєстрацію права власності на будівлі та споруди та земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0117, площею 0,1 Га за адресою АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» (номер запису про право власності 30423439, дата та час державної реєстрації 19 лютого 2019 року, 15:51:55).

В обґрунтування позову вказував, що 22.02.2012 року між ПАТ «Український інноваційний банк» та Приватним виробничо-торговим підприємством «Стеклосервіс» укладено кредитний договір № 20125 відповідно до умов якого банк надав підприємству кредит на умовах відновлювальної лінії терміном на 24 місяці з лімітом 300 000 грн. для поповнення обігових коштів.

У забезпечення виконання вказаного зобов`язання та відповідно до умов договору 22.02.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Український інноваційний банк» було укладено іпотечний договір № 20125/S-1, який посвідчено Приватним нотаріусом Кременчуцького МНО Ліньковою Ю.Л., відповідно до якого ОСОБА_1 передано в іпотеку банку будівлі і споруди загальною площею 271,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку на якій розташовані вищезазначені будівлі та споруди загальною площею 1000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:004:0117. Вартість предмета іпотеки складає 557639,00 грн., з яких вартість будівель і споруд 357897,00 грн. та земельної ділянки 199742,00 грн.

22.04.2019 року ним виявлено, що державним реєстратором КП «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Полтавської області, здійснено запис № 30423439 від 19.02.2019 року про реєстрацію права власності на будівлі та споруди та земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0117, площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія». Підставою виникнення права власності зазначено договір іпотеки № 20125/S-1 від 22.02.2012 р., виданий ПАТ «Український інноваційний банк», повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, видане вже ПАТ «Українська інноваційна компанія» та повідомлення про вручення відправлення, серія номер 046.

Вважає, що реєстраційні дії проведені з порушенням Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 р. Реєстрація права власності проведена за неналежним Іпотекодержателем, з порушенням ст. 35 Закону України «Про іпотеку», в тому числі, в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Крім цього, відповідачем ПАТ «Українська інноваційна компанія» порушено порядок здійснення оцінки майна.

20.05.2019 р. ОСОБА_1 подано заяву, в якій він просить забезпечити позов шляхом заборони державним виконавцям Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві вчиняти дії, спрямовані на реалізацію майна за виконавчими провадженнями, де боржником є ПАТ «Українська інноваційна компанія», стосовно реалізації земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0117, площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 та нежитлових будівель та споруд, загальною площею 271,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності вказаному товариству на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45666019 від 22 лютого 2019 року.

Заява мотивована тим, що між ним та відповідачем ПАТ «Українська інноваційна компанія» існує спір про право на вищевказане нерухоме майно, яке, вважає, протиправно набуто підприємством у власність. У зв`язку з чим ПАТ «Українська інноваційна компанія» може вчинити дії, спрямовані на продаж вказаного майна.

Тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду та призведе до порушення прав позивача.

Як вказувалося вище, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено державним виконавцям Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчиняти дії, спрямовані на реалізацію земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0117, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлових будівель та споруд, загальною площею 271,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчих провадженнях, боржником в яких є ПАТ «Українська інноваційна компанія», , країна Україна, 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Сметаніна, будинок 3-А.

Ухвала допущена до негайного виконання.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що предметом позову є рішення Державного реєстратора КП «Рєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Полтавської області про реєстрацію права власності ПАТ «Українська інноваційна компанія» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0117, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлових будівель та споруд, загальною площею 271,9 кв.м. за тією ж адресою.

Та, з метою забезпечення подальшого ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову, районний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

Вирішуючи питання обґрунтованості такого висновку місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позов та визначено правові наслідки недотримання зазначених вимог ( ч.9 ст. 153 ЦПК). Зокрема, заява повинна містити 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову заборона державним виконавцям вчиняти дії, спрямовані на реалізацію земельної ділянки та нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчих провадженнях, боржником у яких є відповідач ПАТ «Українська інноваційна компанія», - є неспівмірним із предметом позову «про скасування рішення про державну реєстрацію права власності», який є немайновим.

Саме таке тлумачення норм процесуального права щодо забезпечення позову у справах, де позовні вимоги є схожими, висловлено в Постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 127/220/19 та від 19 червня 2019 року в справі № 201/12570/18.

При цьому, колегія суддів зауважує, що з позовом майнового характеру до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про витребування майна з чужого незаконного володіння, ОСОБА_1 не звертався.

Посилання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Долі Г.В. на те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є стороною кредитного та іпотечного договору та правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», не може бути прийнято до уваги, оскільки вказане питання підлягає перевірці та оцінці в ході розгляду справи по суті.

Посилання адвоката Долі Г.В. на те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є боржником у виконавчих провадженнях, яке виконується Шевченківським ВДВС в м. Києві, у зв`язку з чим може бути реалізовано належне підприємству майно, яке описано державним виконавцем, - на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки огляд і опис державним виконавцем належного ПАТ «Українська інноваційна компанія»майна не свідчить про його реалізацію.

В ухвалі місцевий суд послався на вимоги ст. 13 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду в частині ефективності заходів юридичного захисту.

Слід відмітити, що ефективність заходів юридичного захисту тісно пов`язана з іншими принципами правосуддя, такими як змагальність, рівність учасників цивільного процесу, що передбачено в ст. 6 Європейської конвенції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що посилання місцевого суду на ст. 13 Конвенції без врахування приписів ст. 6 Конвенції є некоректними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2019 року про забезпечення позову з ухваленням нової, про відмову у задоволенні заяви.

Питання про розподіл судових витрат, у тому числі, пов`язаних і з переглядом даної ухвали в сумі 1921 гривні 00 копійок, сплачених апелянтом ПАТ «Українська інноваційна компанія», має бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті спору чи закінченні провадження у інший спосіб.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2019 року про забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Головуючий суддя: О.В.Чумак

Судді С.М.Бондаревська

Т.О.Кривчун