Справа № 219/8899/19
Провадження № 2/219/2573/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі судді Хомченко Л.І.,

секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача про стягнення суми недоотриманої пенсії, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . На підставі її заяви позивачу було виплачено недоотриману пенсію у розмірі 40086 гривень 68 копійок, яка була нарахована за період з 26 листопада 2015 року по 31 травня 2018 року, тобто за три роки, з дня звернення за отримання пенсії. В той же час, заборгованість по пенсії за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року включно відповідачем їй не виплачено. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у судовому засіданні не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

До судового засідання від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, також відповідачем на позовну заяву надано відзив, в якому зазначено, що позивач у листопаді 2018 року звернувся до Управління за оформлення разового доручення для отримання недоотриманої пенсії за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_2 . Пенсійні виплати в період з 01.04.2015 року по 30.05.2018 року, тобто з дня звернення в листопаді 2018 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ., нараховані у сумі 49196,08грн. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону України № 1058, а саме, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Заявник звернувся 27.11.2018 року з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання означених виплат. Розмір недоотриманих сум пенсійних виплат розраховано відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону, а саме з 26.11.2015 року по 31.05.2018 року в сумі 40086,68 грн. Пенсія за період з 01.04.2015 року по 25.11.2015 року не була сплачена у зв`язку із відсутністю вини Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в неотриманні пенсійних виплат у даному періоді. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_6 .

З листа відповідача від 09 квітня 2019 року № 413/Т-19-01-09 вбачається, що оскільки позивач звернувся з заявою до відповідача 27.11.2018 року, про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та надала документи, які підтверджують родинні стосунки і проживання разом з пенсіонером на день смерті, тому недоотримана пенсія в розмірі 40086 гривень 68 копійок була позивачу виплачена разовим дорученням за період з 26.11.2015 року по 31.05.2015 року, відповідно до частини 1 статті 46 Закону № 1058, а саме за три роки звернення за отриманням пенсії.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Відповідач не заперечує, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 49196,08 грн. Частину цієї суми у розмірі 40086,68 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 9109,40 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 .

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача грошові кошти у вигляді недоотриманої суми пенсії за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року.

На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218, 1220 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії, задовольнити.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), недоотриману суму пенсії з травня 2015 року по жовтень 2015 року, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2019 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І. Хомченко