Дата документу 22.11.2019 Справа № 310/8908/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8908/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дубровська Н.М.
Провадження №22-ц/807/3147/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача суддів: секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг та за заявою ОСОБА_2 про стягнення на його користь з позивача оплати правничої допомоги адвоката,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2 . на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у сумі 2407,49 грн.

Взначено місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю дитини ОСОБА_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 807,54 грн. та нгас користь ОСОБА_1 у розмірі 640 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 472 грн. 46 коп.

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення з відповідача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн.

05 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з позивача оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн.

Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1851,85 грн.;

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням в частині відмови у стягненні із ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що до суду першої інстанції на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником було надано належні докази понесених витрат на отримання правової допомоги в цій справі від адвоката Хіжнякова І.В..

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що з угоди від 04.12.2017 року, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Хіжняковим І.В., не вбачається, що цим договором передбачалася підготовка документів саме у цій справі №310/8908/17; сума, яка позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн, не співпадає із сумою, зазначеною у квитанції до прибуткового касового ордеру 2000 грн; з опису робіт від 30.07.2018 року не вбачається номеру та дати угоди про надання правової допомоги.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року в оскаржуваній частині залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення в частині відмови у стягненні із ОСОБА_2 на корисить ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення ддя справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що предметом оскарження є відмова у стягненні на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3 000 грн, отже додаткове рішення суду першої інстанції переглядається лише в цій частині, в іншій частині додаткове рішення не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сімі 3000 грн, суд першої інстанції зробив висновок про те, що ОСОБА_1 не надала належних доказів на підтвердження того, що адвокат Хіжняков І.В. здійснював представництво її інтересів при розгляді даної справи. При цьому суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких їй відмовлено, посилаючись на доведеність факту здійснення таких витрат..

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі № 23-рп/2009 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до норм ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду першої інстанції на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано наступні документи:

Копію угоди про надання правової допомоги від 04 грудня 2017 року, укладену між заявником та адвокатом ОСОБА_4 І.В.., за умовами якого адвокат надає заявнику правничу допомогу. Пунктом 3.1 вказаного договору визначено, що за отриману правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 3 000 грн.

Опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом Хіжняковим І.В. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину (справа № 310/8908/17) за період з 04.12.2017 року по 30.07.2018 року, де вказано, що адвокатом витрачено 6 годин часу вартістю 500.00 грн. кожен час роботи. Цей опис погоджено сторонами та підтверджує факт надання та отримання сторонами послуг з правничої допомоги саме в тій справі, яка розглядалася судом.

Копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10.12.2017 р. на суму 2 000 грн.

Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до вищевказаного опису робіт (наданих послуг) адвокат Хіжняков І.В. :

04 грудня 2017 року витратив 1 годину на консультування заявника та попереднє опрацювання матеріалів;

10.12.2017 року витратив 2 години на опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини , а також на консультацію з питань застосування законодавства у спірних відносинах та на вивчення судової практики шляхом здійснення пошуку судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень;

з 10.12.2017 року по 30.07.2018 рік адвокатом витрачено у загальній кількості 3 години на складання процесуальних документів, а саме, запитів,позовної заяви, клопотань , заяв , відповіді на відзив та ін... Адвокат Хіжняков І.В. не приймав участі у судових засіданнях, де здійснювала свої представницькі інтереси за довіреністю правознавець ОСОБА_5 , послуги якої не підлягають відшкодуванню.

Зважаючи на викладене, висновок суду про те, що заявником не надано до суду доказів понесення витрат за надання правової допомоги є , необгрунтованим.

Виходячи з положень статей 133, 137, 141ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу і є докази, які подані заявником.

Таким чином, суд був зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

При постановленні рішення суд також зовсім не взяв до уваги інтереси дитини, бо присудження сплати батьку такої суми за правничі послуги, беручи до уваги, що розмір аліментів на дитину складає всього 1 000 грн. в місяць, практично залишає дитину без грошового забезпечення зі сторони батька на цілих два місяці.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду про відсутність підстав для відшкодування понесених заявником витрат на правничу допомогу, на думку колегіїї суддів, є помилковими.

Вимоги ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування затрат на правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає, зменшити суму коштів на відшкодування витрат на правничу допомогу з 3000 грн до 2000 грн виходячи із складності справи і обсягу виконаних робіт, принципів співмірності та розумності заявлених вимог та участі адвоката у наданні послуг з правничої допомоги.

Надавши оцінку вказаним доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, за правилами ст. 89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення на її користь оплати правничих професійних витрат.

Ураховуючи наведене, додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду від 26 джовтня 2018 року не можна вважати законним і обгрунтованим, тому воно піддягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення на користь останньої оплати правничих професійних послуг у сумі 2000 грн.

Зазначені у апеляційній скарзі доводи частково знайшли своє підтвердження.

Керуючись ст..ст. 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у цій справі в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. скасувати. Прийняти постанову наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 2000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 22 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. ОСОБА_6 М.С. Кочеткова І.В.