Справа № 372/1754/19
Провадження № 2-1192/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарях Євдокімова В.С., Авсюкевич Н.В., Бенчук О.О.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна,обґрунтувавши свої вимоги тим, що 20.02.1993р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. За період перебування у шлюбі було придбано, збудовано, рухоме та не рухоме майно, яке складається із однокімнатної квартири, по АДРЕСА_1 . Відповідачем отримано у спадок після смерті батька будинок по АДРЕСА_6 , який за спільні кошти сторони ремонтували, та облаштовували територію домогосподарства. Крім того за час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти в гаражному кооперативі «Промстрой» в м. Обухів по вул. Каштановій №11, було придбано гаражні бокси № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , право на які зареєстровані за відповідачем. Просить суд винести рішення, яким визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 гаражні бокси № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Промстрой» що по вул. Каштанова 11в м. Обухів Київської області, визнати за позивачем право власності на Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , визнати за позивачем право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Промстрой» що в м. Обухів по вул. Каштанова №11, одночасно припинивши право позивача на гаражний бокс № НОМЕР_2 в даному кооперативі. Визнати спільною частковою власністю подружжя домогосподарство що по АДРЕСА_2 , визнати за позивачем право на 1/3 частини домогосподарства (будинку, господарських споруд та земельної ділянки) по АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 10.06.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою судді від 11.07.2019 року заяви позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 06.08.2019 року надано дозвіл за участі експерта (спеціаліста) що має знання в сфері будівництва на огляд домогосподарства АДРЕСА_2 з метою проведення обстеження домогосподарства та подальшої оцінки вартості даного домогосподарства, зобов`язавши відповідача надати вільний доступ до домогосподарства на підставі клопотання представника позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала частково та повідомила, що 20 лютого 1993 року вона з відповідачем уклала шлюб, весь час проживали на орендованих квартирах, після смерті батьків переїхали в будинок. За час спільного проживання за спільні кошти придбали квартиру, гаражні бокси, в спільному будинку робили ремонт, облаштовували домогосподарство. Будинок в якому проживали, чоловік, відповідач по справі отримав у спадок після смерті його батька в 2006 році.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та просив визнати право спільної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Визнати за позивачем право на 1/3 частини домогосподарства (будинку, господарських споруд та земельної ділянки) по АДРЕСА_2 у зв`язку з збільшенням вартості будинку на даний час. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 3059 грн. 20 коп..

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав частково,та повідомив, що в 2006 році після смерті батька він прийняв в спадок будинок в такому стані як він є, заявлені вимоги позивача в частині визнання за нею 1/3 частини домогосподарства є безпідставними та не обґрунтованими. Квартира за адресою АДРЕСА_1 була придбана за спільні кошти під час перебування у шлюбі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав частково та повідомив, що квартира за адресою АДРЕСА_1 була придбана за спільні кошти сторін під час перебування у шлюбі, будинок відповідачем отриманий у спадок після смерті його батька, вказаний будинок є його особистою власністю. Позивачем та його представником не надано доказів суду про збільшення спадкового майна за рахунок спільних коштів. Заявлені вимоги позивача в частині визнання за нею 1/3 частини домогосподарства є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки відповідно до висновку експертизи наявної в матеріалах справи вартість об`єкту змінилась в зв`язку з зміною економічного стану в країна, до того ж правовстановлюючі документи на домоволодіння за 2012 та 2019 роки не мають розбіжностей.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідност.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Судом встановлено та не оспарюється сторонами факт придбання в період шлюбу квартири АДРЕСА_5 за спільні кошти.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Квартира була придбана сторонами у шлюбі 12.12.2005 року за спільні кошти, право власності на квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванцівом В.П., договір зареєстровано в реєстрі №67-88, бланк договору ВКС №647839. Право власності на вказане майно було зареєстровано за відповідачем, що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1,5,6ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в повному осязі, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи спір у даній справі, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин спору, що виник між сторонами, та з урахуванням вищенаведеного, на засадах справедливості, дійшов висновку, що пред`явлений позивачем позов підлягає частковому задоволенню судом, та відповідно підлягає поділу спільне сумісне майно подружжя - квартира АДРЕСА_1 , шляхом визнання за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 3059 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10,13, 76, 81,82,89,141,158,259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 3, 15, 16, 183, 355, 368, 372 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати право спільної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 3059 грн. 20 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11 липня 2019 р. у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , скасувати, після набрання рішення законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко