Справа № 740/3798/19
Провадження № 2/740/1219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до Перемозьської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані батьки позивача ОСОБА_2 - голова двору та ОСОБА_3 -дружина. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_3 , подавши заяву до нотаріальної контори про її прийняття. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . За життя вона залишила заповіт лише на земельний пай. Спадкоємцями першої черги є він та його брат ОСОБА_4 . Але у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено, оскільки єдиним власником, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на спадковий будинок, є мати позивача, ОСОБА_3 Вищезазначене свідоцтво було видано на підставі рішення від 16 травня 1989 року при житті, ОСОБА_2 , але ОСОБА_2 , як член колгоспного двору також мав право на частку у житловому будинку. Позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від його представника -адвоката Ващенко М.О. в якій остання просила розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Перемозької сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову із наступних підстав.

Довідкою Перемозької сільської ради від 11.06.2018 року № 433/03-29 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 - голова двору та ОСОБА_3 -дружина (а.с. 17).

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. І хоча спадковий будинок побудований батьками позивача до 5 серпня 1992 року і не потребує прийняття його в експлуатацію відповідно до постанови КМУ від 5 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів нерухомості», позивач не може зареєструвати власність за покійною, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм у рівних частках, а саме по Ѕ кожному.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Відповідно до свідоцтв про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 14).

З довідки виконавчого комітету Перемозької сільської ради Ніжинського району від 14.03.2019 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_1 разом з ним та протягом шести місяців після його смерті в будинку АДРЕСА_1 проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.16).

Як вбачається з наданих на запит суду копій спадкових справ, спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняла ОСОБА_3 , спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно довідок КП «Ніжинське МБТІ» від 30 травня 2018 року, власником спадкового будинку АДРЕСА_1 в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.12.1992 року, виданого Перемозькою сільською радою, є ОСОБА_3 (а.с. 8, 18).

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори від 8 листопада 2018 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав, зважаючи на те, що відповідно до поданих документів спадковий будинок, в цілому належав ОСОБА_3 , але ОСОБА_2 , як член колгоспного двору також мав право на частку у житловому будинку(а.с.4).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1261 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г