Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 569/4954/15-ц

провадження № 61-25574св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області у складі судді Бучко Т. М. від 18 грудня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Григоренка М. П., Рожина Ю. М., від 02 березня

2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 05 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 51 000 доларів США зі сплатою 12,4% річних, датою остаточного повернення яких є 04 лютого

2028 року. На забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, цього ж дня між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складала

49 496,91 доларів США та 10 439,01 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

РішеннямРівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня

2015 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що кредитний договір, за яким банк просить стягнути заборгованість з відповідачів, рішенням суду був визнаний недійсним, отже він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного судуРівненської області від 02 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк»відхилено, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводів особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій у березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПАТ «УкрСиббанк»просить скасувати судові рішення із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення, якими було визнано кредитний договір недійсним, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а тому суди безпідставно відмовили у задоволенні позову.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 569/4954/15-ц (провадження № 61-25574св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

10 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є

ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 51 000 доларів США зі сплатою 12,4% річних, датою остаточного повернення яких є 04 лютого 2028 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, цього ж дня між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки.

У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 13 березня 2015 року у позичальника перед банком утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 49 496,91 доларів США та 10 439,01 грн, із яких: 45 491,19 доларів США - тіло кредиту; 4 005,72 доларів США - проценти за користування кредитом; 2 822,70 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 7 616,31 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня

2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року, задоволено позов ОСОБА_1 та визнано недійсним укладений 05 грудня 2007 року між ним та банком вищезазначений кредитний договір.

Ці судові рішення скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Постановляючи ухвалу 02 березня 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що кредитний договір визнано у судовому порядку недійсним, а тому він не створює правових наслідків для сторін, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З цим висновком суду погодитися не можна, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 17 лютого 2016 року, тобто до постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали, були скасовані судові рішення, якими визнано недійсним укладений 05 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 кредитний договір.

У своїй апеляційній скарзі, банк звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання оспорюваного кредитного договору недійсним.

Крім того, у судовому засідання 02 березня 2016 року представником позивача було подано клопотання, в якому він повідомив суд про те, що за наслідками перегляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судових рішень про визнання недійсним кредитного договору 17 лютого 2016 року було постановлено ухвалу про їх скасування із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однак за наявності відомостей про судове рішення суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про недійсність кредитного договору від 05 грудня 2007 року та відсутність у позичальника та поручителя обов`язку щодо повернення кредитних коштів і процентів та всупереч матеріалів справи і вимог закону постановив ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову без змін. Це призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 березня

2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович