Справа № 752/8869/19
Провадження №2/523/3811/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод в спілкуванні неповнорідних брата і сестри та встановлення способів спілкування неповнорідних брата і сестри

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з позовом (з урахуванням змін, а.с.167);

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в спілкуванні, зустрічах (побаченнях) малолітнього ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 ;

Визначити ОСОБА_3 наступний спосіб спілкування, зустрічі (побачень) з малолітньою ОСОБА_4 , а саме:

- особисті зустрічі (побачення) кожного першого та третього вівторка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, та кожної першої та третьої суботи місяця з 12 годин 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, та кожного другого та четвертого понеділка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин поблизу місця проживання в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля ОСОБА_4 за адресою: м. Київ , вул. Метрологічна, буд. 15-А, у присутності ОСОБА_1 без присутності матері - ОСОБА_2 та/або інших представників, членів сім`ї дитини - зі сторони матері дитини, до досягнення малолітньою ОСОБА_4 десятирічного віку;

Визначити наступний порядок виконання рішення суду:

- зобов`язати ОСОБА_2 забезпечувати побачення ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 кожного першого та третього вівторка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, та кожної першої та третьої суботи місяця з 12 годин 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, та кожного другого та четвертого понеділка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, поблизу місця проживання дитини в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна , буд. 15-А, до досягнення дитиною десятирічного віку.

Позов мотивується тим, що малолітні, неповнорідні брат та сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають разом та мають право на спілкування (ст.259 СК України). Стороним по справі зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню.

Позивач виконує всі необхідні з його сторони обов`язки по налагодженню спілкуванню дітей, однак, відповідач навмисно руйнує сімейні зв`язки брата та сестри. Не надає дочці інформацію про брата, а брату не надає інформацію про сестру, не надає можливості сестрі бачитись з братом, а брату бачитись з сестрою та спілкуватись між собою як очно, так і іншими засобами комунікації (телефонний чи інтернет зв`язок).

Відповідач надала відзив на позов (а.с.61) в якому проти позову заперечує з підстав того, що донька - ОСОБА_4 проживає разом з відповідачем у м.Одесі, а її неповнорідний брат - ОСОБА_4 проживає зі своєю матір`ю в м.Дніпро. Наявна невідповідність віку, потребам та фізіології 4-х річної доньки та організація регулярних відряджень до іншого міста з метою зустрічей з неповнорідним братом. Відсутність за адресом, яка запропонована для зустрічей дітей, проживання будь-кого із сторін та дітей. Відсутність висновку органу опіки та піклування стосовно відповідності інтересам дітей проведення у м.Києві двічі на місяць зустрічей двох малолітніх дітей, які проживають у місті Одесі та місті Дніпро.

Суб`єктивними обставинами, що унеможливлюють зустрічі дітей у запропонований позивачем спосіб, а саме за участі позивача, є двічі поспіль притягнення його до адміністративної відповідальності за насильство у сім`ї, обмежувальний припис відносно позивача із забороною йому наближатись до місця проживання відповідача з донькою, знаходження позивача на обліку як сімейного насильника, порушення декілька кримінальних проваджень стосовно позивача, серед яких по ст.126-1 КК України, також висновки психіатрів та психологів стосовно особи позивача та вплив позивача на психіку доньки.

В судовому засіданні позивач та представник відповідача ОСОБА_5 підтримали свої правові позиції.

Представник Голосіївської РДА у м.Києві надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Суворовської РА Одеської міської ради в судовому засіданні зазначила, що можливе спілкування дітей також без батьків, за участі представників органу опіки або визначених батьками осіб.

Судом встановлено:

Батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18).

Батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.19).

Сторони по справі перебували у шлюбі з 03.12.2014 року по 17.05.2018 року (а.с.71).

Відповідно до розпорядження Соломянської районної у місті Києві державної адміністрації №124 від 23.02.2018 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.69).

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи визначено, що місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано, з 13.04.2018 року і по теперішній час, за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.70).

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №474 від 21.06.2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.136). зазначене підтверджується також довідкою з місця проживання (а.с.241).

Протоколом психоконсультаційного дослідження дитини від 19.10.2018 року встановлено, що з поведінки дитини - ОСОБА_4 , вбачається наявність психологічної травми, при розмові про тата, дитина стає настороженою, підходить і притуляється до мами, тривожиться і шукає захисту у матері. Рекомендовано, крім іншого, обмежити спілкування з людьми, які дестабілізують дитину (а.с.76).

Протоколом психоконсультаційного дослідження дитини від 09.11.2018 року встановлено, що зі слів дитини вона сильно налякана поведінкою батька (тато бив маму), під час гри дитина постійно озирається чи мама поруч, якщо вона відходить, то дитина тривожиться і біжить до мами (сепараційна тривога). Присутній страх втрати мами. Мама на даний час є стабілізатором для дівчинки (а.с.77).

Висновком експертів бюро психологічних досліджень від 26.07.2019 року, крім іншого, рекомендовано - для забезпечення найліпших інтересів дитини ( ОСОБА_4 ), припинення зустрічей з батьком (а.с.112).

Постановою про накладення штрафу від 21.05.2019 року зобов`язано стягнути з ОСОБА_2 штраф в сумі 3400 грн. за невиконання рішення суду (а.с.131).

Постановами апеляційної інстанції скасовано постанови районних судів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та скасовано обмежувальний припис (а.с.185-196).

З відповіді Генеральної прокуратури України від 02.09.2019 року встановлено відсутність кримінальних проваджень, в яких містяться відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності в якості підозрюваного, обвинуваченого (а.с.197).

Довідкою ІІА №1391019 встановлено, що позивач не притягується до кримінальної відповідальності, судимостей немає (а.с.198).

Сертифікатом 2 НОМЕР_1 про проходження профілактичного наркологічного огляду встановлено відсутність протипоказань для роботи на керівній посаді (а.с.199).

Висновком фахівця за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_1 від 26.12.2018 року встановлено, що психотип ОСОБА_1 не є таким, що вказує на здатність до систематичного фізичного, психологічного, емоційного насильства, жорстокого поводження з дітьми (а.с.200).

Заявою ОСОБА_6 - матері ОСОБА_3 , встановлено, що її відомо про спір між сторонами щодо спілкування дітей, вона цілком підтримує позивача у намаганнях зберегти родинний зв`язок між дітьми (а.с.242).

Отже, суд давши оцінку вищезазначеним доказам, вважає що вони підтверджують обставини що не стосуються предмету доказування - найбільш прийнятному для інтересів дітей способу їх спілкування.

І навпаки, зазначені докази вказують на неможливість, на теперішній час, участі батьків при спілкуванні дітей, через нерозв`язані між ними інші спори.

До того ж, суд не приймає до уваги відповідь Генеральної прокуратури України від 02.09.2019 року, так як інформація що викладена в ній не стосується позивача.

Позивач запропонував порядок спілкування дітей через особисті зустрічі (побачення) кожного першого та третього вівторка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, та кожної першої та третьої суботи місяця з 12 годин 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, та кожного другого та четвертого понеділка місяця з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин поблизу місця проживання в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 15-А, у присутності ОСОБА_1 без присутності матері - ОСОБА_2 та/або інших представників, членів сім`ї дитини - зі сторони матері дитини, до досягнення малолітньою ОСОБА_4 десятирічного віку.

Позивач наполягав, що цей порядок спілкування є єдиним прийнятним способом.

Суд критично відноситься до запропонованого способу через незручне місце побачень дітей, яке віддалене від місць їх проживання, та присутність однієї сторони спору без іншої, що унеможливлює виконання положень ст.141 СК України.

Іншого порядку сторонами не запропоновано, зустрічного позову з визначенням іншого порядку спілкування брата та сестри - не подано, клопотань щодо експертного дослідження прийнятності зазначеного способу спілкування дітей не надано.

Щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди в спілкуванні дітей, то на підтвердження наявності перешкод позивач не надав жодного доказу.

Відповідно до ст. 259 СК України, брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування. Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню.

Згідно з принципом 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, передбачено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, умово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини».

Отже, суд встановив, що запропонований спосіб спілкування малолітніх брата і сестри не буде задовольняти їх інтереси, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5,6, 10, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод в спілкуванні неповнорідних брата і сестри та встановлення способів спілкування неповнорідних брата і сестри - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.11.2019 року.

Суддя: