Справа №:755/2587/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

14 березня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення.

15 травня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, - до набранням законної сили рішенням суду, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи №755/17743/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Лариси Володимирівни про визнання правочину недійсним, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

24 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15 липня 2019 відповідач подав до суду заяву про зупинення провадження по даній цивільній справі до набрання законної сили рішення суду, яке ухвалене в межах розгляду цивільних справ№755/4496/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права владності на майно, як частину у спільній сумісній власності, виключення майна із спадкового майна, мотивуючи тим, що прийняте в майбутньому рішення суду у вищезазначених цивільних справах безпосередньо впливає на вирішення даної цивільної справи по суті.

Представники позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. , в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви про зупинення провадження у справі до перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції по іншій цивільній справі.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені відповідачем підстави для зупинення провадження у справі, суд приходить до наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи і у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Під неможливістю розгляду цивільної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Як з`ясовано судом, 29 травня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення у цивільній справі №755/4496/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя оосба приватний нотаріус КМНО Харченко Л.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, як частину у спільній сумісній власності, виключення частини майна із спадкового майна.

Позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з 1 січня 2004 року по 15 вересня 2015 року.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : меблі вартістю 4600 грн.; плиту Gorenje вартістю 3355 грн.; пароварку Clotonik вартістю 364,9 грн.; програвач DVD вартістю 999,9 грн.; аеро-гріль вартістю 394,04 грн.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовлено.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по даній справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки в межах даного спору позивачем заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення відповідача з цієї квартири без надання іншого жилого приміщення, в той же час право позивача на отримання спадщини, як потенційного спадкоємця, оспорюється в межах розгляду іншої цивільної справи №755/4496/16-ц, де одним із предметом позову є вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що безпосередньо впливає на розгляд даної справи по суті в частині доведення прав відповідача на спадкове майно, в той же час відповідно до положень ч.4 та ч.5 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 ч.1 ст. 251, ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №755/4496/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. про встановлення факту проживання однієюсім`єю, визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, яка перебувала в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва ..

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я