Справа № 342/1228/19
Провадження № 2/342/784/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.

з участю секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 126755,39 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.09.2008 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позичальник/відповідач, яка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати штрафи і комісії на умовах, передбачених цим Договором, в порушення умов кредитного договору, ст.ст. 526, 527,530, 629,1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Станом на 10.09.2019 відповідач має заборгованість 126755,39 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19830,89 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 192892,94 грн., заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 3630,08 грн. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач заборгованість за договором не погашає, продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить задовольнити позов: стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму боргу та судові витрати.

Відповідно до Ухвали суду від 23.07.2019 року розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Сторони, їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відправлені за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача судові повістки повернуті до суду без вручення адресату. про причини неявки суд не повідомила, до суду не надходило клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Відзив на позов відповідач не подавала.

Згідно положень ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.09.2008 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку і отримала кредитні кошти. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що в разі порушення позичальником строків платежів з грошових зобов`язань за договором більш як на120 днів, банк звертається до суду, і позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит: на підставі заяви від 10.12.2009 банк відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитних коштів, які були доступні для використання відповідачем.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач порушувала графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 10.09.2019 відповідач має заборгованість 126755,39 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19830,89 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 192892,94 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 3630,08 грн. (разом пені за період з 16.09.2008 по 01.02.2019 - 106924,50 грн.)

Позивач зазначає, що при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В даному випадку конструкцію договору приєднання, його умови розроблює ПАТ КБ «ПриватБанк». Умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 16.09.2008 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки, пені за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, в заяві передбачено, що в разі порушення позичальником строків платежів з грошових зобов`язань за договором більш як на120 днів, банк звертається до суду, і позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість за пенею.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Останнім, зокрема, визначені, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16.09.2008) до моменту звернення до суду із позовом (15.10.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку та Довідка про умови кредитування з використання кредитної карти «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, - не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, наявні в матеріалах даної справи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, не містять підпису відповідача, тому не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 10.12.2009 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, АК КБ «ПриватБанк» не надавав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за процентами та пенею в заявленому ним розмірі за кредитним договором від 16.09.2008.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав, у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України чи штрафу узгодженому в заяві позичальника від 16.09.2008, підписаній відповідачем, в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, - позивач не пред`явив.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку в повному обсязі АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 19830,89 грн. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 625, 634, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81,258, 259, 263-265, 268, 273- 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 16.09.2008 - 19830,89 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять грн.89 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1921 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце знаходження позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д.

Місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 20.11.2019.

Суддя: Ничик Г. І.