Справа № 177/1723/18
Провадження № 2/177/149/19
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

02 січня 2019 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.09.2019 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 05.03.1994 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 8.

Вказувала, що від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

На даний час вони шлюбні відносини не підтримують та проживають окремо, оскільки сімейне життя суттєво погіршилося. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Через непорозуміння у сімї постійно виникали сварки, які негативно впливали на психічний стан кожного з них, спричиняли душевні страждання. Буд-яких спільних інтересів між ними не залишилося, зникло почуття любові та інші почуття, без яких продовження шлюбу є неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб з ОСОБА_3, на примирення не згодна.

Позивач та її представник, ОСОБА_5 правом на участь у судовому засіданні не скористалися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Лушова» (а.с.3,18).

Відповідач про час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с.17,22), але до суду повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, є підставою для постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 05.03.1994 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб актовий запис № 8, у звязку з чим позивач змінила дошлюбне прізвище «Косяк» на «Лушова» (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач до суду повторно не зявився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував.

За ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Аналізуючи вище викладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований між сторонами 05.03.1994 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, підлягає розірванню.

Вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Лушова», підлягає задоволенню в силу ст. 113 СК України.

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено, при цьому нею сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с.1), суд, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зареєстрований 05.03.1994 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 8 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Лушова».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, в рахунок сплати судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: