Справа №621/2839/19
22 листопада 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Шахової В.В.,
за участю секретаря судових засідань Міненко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в залі суду в м. Змієві у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
27.09.2019 позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 1/2 частини житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідач за зареєстрованою адресою не проживає з 2015 року, у квартирі відсутні його особисті речі. Наявність реєстрації відповідача у будинку, порушує право власності позивача та перешкоджає вільно розпоряджатись, володіти та користуватись житлом та створює перешкоди в оформленні субсидії. Крім того, у зв`язку із реєстрацією ОСОБА_2 позивач змушений сплачувати за нього комунальні послуги.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач у поданій заяві підтримала позов та просила ухвалити заочне рішення. Розгляд справи просила провести без її участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128, частини 4 статті 129 Цивільного процесуального кодексу України. Причин неявки суду відповідач не повідомив, відзиву на позов не подав.
Як вбачається з довідки Комсомольського селищного голови № 3068/02-19 від 08.10.2019, адресою зареєстрованого місця проживання відповідачів є адреса: АДРЕСА_2 (а. с. 38).
Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, пункту 4 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.11.2019 було постановлено про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, дійшов до наступного висновку.
Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.11.2018 (номер інформаційної довідки 145875680) - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 09.11.2019, виданого приватним нотаріусом Сапко І.М. нажежать частки квартири. Розмір часток складає - ОСОБА_1 (1/4 частки), ОСОБА_4 (1/4 частки), ОСОБА_1 (1/4 частки), ОСОБА_3 (1/4 частки) (а. с. 32 - 34).
Копією домової книги про зареєстрованих осіб в буд. АДРЕСА_2 сщ. ОСОБА_5 підтверджується факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 (а. с. 20 - 21).
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У зв`язку з тим, що в будинку ОСОБА_1 зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, позивач, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивач, як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Згідно з частиною 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.
У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є власницею частки квартири, відповідач більше одного року не проживає без поважної причини за місцем своєї реєстрації, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим приміщенням.
Крім того, у зв`язку із реєстрацією відповідача у будинку, позивач несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.
Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2-ї групи, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 768 грн 40 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 71, 72 Житлового кодексу УРСР, статтями 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 402 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 12, 81, 141, 247, 263 - 265, 280 - 284, 288, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено та підписано 22 листопада 2019 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Головуючий: В.В. Шахова