Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 210/8163/13-ц

провадження № 61-20551св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Чайкіної О. В., від 22 вересня 2016 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Чайкіної О. В., від 30 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П., від 20 червня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - голова комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про скасування рішення комісії по трудових спорах, у якому просило скасувати рішення комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 69 від 17 жовтня 2013 року, винесене за заявою ОСОБА_1 від 16 червня 2013 року, та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви до комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про зобов`язання адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснити оплату у подвійному розмірі всіх годин, відпрацьованих понад встановлену норму робочого часу, за період з 01 березня 1997 року.

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якому просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату за працю у надурочний час відповідно до вимог трудового законодавства.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона працювала у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» фельдшером вищої категорії здоровпункту мартенівського цеху з 01 березня 1997 року по 21 квітня 2014 року з погодинною оплатою праці за графіком, який перевищував норму тривалості робочого часу. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не оплачував роботу в надурочний час, що підтверджується рішенням комісії по трудовим спорам ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - КТС ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») № 69 від 17 жовтня 2013 року.

Вона працювала у відповідача за графіком № 170 з погодинним обліком тривалості робочого часу. Графік складено так, що тривалість робочого часу за ним перевищує максимальну тривалість робочого часу встановлену законодавством, а тому ОСОБА_1 щомісячно переробляла понад встановлений законом час, що їй не компенсувалося взагалі.

Крім того, при звільненні їй не було виплачено усі належні суми переробітку, а виплати були лише частково 08 квітня 2014 року. Таким чином, відповідач повинен сплатити їй заробітну плату за надурочний час, а також компенсацію за затримку у виплаті заробітної плати за переробіток з 01 березня 1997 року до моменту звільнення.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» недоплачену заробітну плату за надурочний час разом із компенсацією за період з 01 березня 1997 року по 21 квітня 2014 року у розмірі 40 452,28грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 88 546,11грн та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 62 790,92 грн.

Короткий зміст ухвал та рішень суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2014 року обидва позови об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 24 лютого 2015 року первісний позов ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про скасування рішення комісії по трудових спорах залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у відшкодування недоплаченої заробітної плати 20 248, 55 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2016 року стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 62 790, 92 грн на відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 вересня 1998 року по 31 березня 2014 року. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2016 року відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту невиплати ОСОБА_1 у період роботи на підприємстві відповідача заробітку за надурочний час. З урахуванням висновків комісії по трудових спорах, табелів обліку використання робочого часу та розрахункових відомостей по заробітній платі місцевий суд дійшов висновку про стягнення з підприємства на користь заявника заборгованості по недоплаченій заробітній платі у розмірі 20 248,55 грн та компенсації у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з 01 січня 1998 року по 31 березня 2014 року у розмірі 62 790,92 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2016 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2016 року і ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 на відшкодування недоплаченої заробітної плати за надурочний час роботи за період з 01 березня 1997 року по 21 квітня 2014 року у розмірі 2 740, 84 грн та компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з 01 січня 1998 року по 31 березня 2014 року у розмірі 26 736, 49 грн, що разом становить 29 477, 33 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що проведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості та компенсації здійснено без урахування даних оплати позивачу святкових днів та вихідних днів у подвійному розмірі, які припадали на робочі, згідно з графіком, що виключає можливість врахування таких годин для розрахунку заборгованості та відповідної компенсації.

Апеляційним судом проведено розрахунок суми заборгованості, порівнюючи фактично відпрацьований позивачем час за кожен місяць роботи з урахуванням розрахункових табелів, документів (табелеграми щодо виплат заробітної плати), з нормативно встановленими нормами тривалості робочого часу за цей же період (згідно з листами Міністерства праці та соціальної політики України щодо розрахунку тривалості робочого часу).

З урахуванням виплаченого розміру заборгованості по заробітній платі під час розгляду справи у суді на виконання рішення комісії з трудових спорів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно до наказу № 458 від 28 березня 2014 року у сумі 20 203,73 грн розмір заборгованості по заробітній платі, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , становить 2 740,84 грн, виходячи з різниці визначеної загальної заборгованості та виплачених коштів. Компенсація за несвоєчасно виплачену заборгованість по заробітній платі відповідачем у добровільному порядку не проводилась, тому підлягає стягненню з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у повному обсязі у розмірі 26 736, 49 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У червні 2017 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2016 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Судами не надано оцінки тому факту, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виконало рішення комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 69 від 17 жовтня 2013 року, яким було зобов`язано адміністрацію підприємства здійснити оплату всіх годин, відпрацьованих позивачем понад встановлену законодавством норму робочого часу відповідно до статті 106 КЗпП України з березня 1997 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За вимогами пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 210/8163/13-ц (провадження № 61-20551св18) було призначено повторний автоматизований розподіл.

Справу розподілено судді-доповідачу.

04 листопада 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення недоплаченої заробітної плати, за касаційною скаргою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 01 березня 1997 року по 21 квітня 2014 року.

ОСОБА_1 працювала у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» медичним працівником - фельдшером, за графіком з погодинним обліком тривалості робочого часу.

Встановлено, що тривалість робочого часу ОСОБА_1 у певні періоди перевищувала максимальну тривалість робочого часу, передбачену законодавством.

При звільнені позивач не отримала компенсації за відпрацьований надурочно робочий час.

16 червня 2013 року ОСОБА_1 , яка на той час працювала фельдшером першої категорії здоровпункту РМЦ № 3 підрозділу «Медицина та гігієна», звернулася до комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із заявою про вирішення індивідуального трудового спору.

Рішенням комісії по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 69 від 17 жовтня 2013 року заява ОСОБА_1 була задоволена. Зобов`язано адміністрацію підприємства здійснити оплату всіх годин, відпрацьованих нею понад встановлену законодавством норму робочого часу, відповідно до статті 106 КЗпП України з березня 1997 року по червень 2013 року включно.

На виконання рішення комісії по трудових спорах та відповідно до наказу № 458 від 28 березня 2014 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» нарахував та сплатив ОСОБА_1 компенсацію заробітної плати за надурочний час роботи у розмірі 20 203,73 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 57 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 62 КЗпП України надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня.

Частиною першою статті 106 КЗпП України передбачено, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 частини першої статті 221 КЗпП України трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах тарайонними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Відповідно до положень статті 224 КЗпП України комісія по трудових спорах є обов`язковим первинним органом з розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом.

За положеннями частини першої статті 225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком.

За приписами статті 227 КЗпП Україникомісія по трудових спорах приймає рішення більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У рішенні зазначаються: повне найменування підприємства, установи, організації, прізвище, ім`я та по батькові працівника, який звернувся до комісії, або його представника, дата звернення до комісії і дата розгляду спору, суть спору, прізвища членів комісії, власника або представників уповноваженого ним органу, результати голосування і мотивоване рішення комісії. Копії рішення комісії у триденний строк вручаються працівникові, власникові або уповноваженому ним органу.

Відповідно до статті 228 КЗпП Україниу разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.

За правилами статті 229 КЗпП Українирішення комісії по трудових спорах підлягає виконанню власником або уповноваженим ним органом у триденний строк по закінченні десяти днів, передбачених на його оскарження (стаття 228), за винятком випадків, передбачених частиною п`ятою статті 235 цього Кодексу.

Положеннями статті 230 КЗпП України визначено, що у разі невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення комісії по трудових спорах у встановлений строк (стаття 229) працівникові комісією по трудових спорах підприємства, установи, організації видається посвідчення, що має силу виконавчого листа. У посвідченні вказуються найменування органу, який виніс рішення щодо трудового спору, дати прийняття і видачі та номер рішення, прізвище, ім`я, по батькові та адреса стягувача, найменування та адреса боржника, номери його рахунків у банках, рішення по суті спору, строк пред`явлення посвідчення до виконання. Посвідчення засвідчується підписом голови або заступника голови комісії по трудових спорах підприємства, установи, організації та печаткою комісії по трудових спорах. Посвідчення не видається, якщо працівник чи власник або уповноважений ним орган звернувся у встановлений статтею 228 строк із заявою про вирішення трудового спору до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. На підставі посвідчення, пред`явленого не пізніше тримісячного строку до органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю, державний виконавець чи приватний виконавець виконує рішення комісії по трудових спорах у примусовому порядку.

Трудовим законодавством передбачено, що надурочною роботою є робота понад встановленої тривалості робочого дня, передбаченого статтею 52 КЗпП України, яка встановлюється працівникам при п`ятиденному та шестиденному робочому тижні.

При виникнення спорів про оплату праці у надурочний час слід мати на увазі, що у разі проведення надурочних робіт за розпорядженням або з відому роботодавця години роботи понад нормальну тривалість робочого дня, а в разі підсумованого обліку робочого часу - понад установлений робочий час в обліковому періоді, оплачується при погодинній системі оплати праці - у подвійному розмірі годинної ставки, навіть тоді, коли ці роботи було виконано без додержання умов і порядку залучення до них.

Розрахунок доплати, що компенсує оплату годин, відпрацьованих у понад встановлені норми робочого часу, повинен проводитись з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Стаття 34 Закону України «Про оплату праці» (відповідно до постанови Верховної Ради України 20 лютого 1996 року № 49/96-ВР «Про порядок введення в дію статей 10, 33, 34 Закону України «Про оплату праці» та встановлення мінімального розміру пенсії за віком» введена у дію з 01 січня 1997 року) передбачала, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством.

Такий порядок з 01 січня 1998 року до 31 грудня 2000 року встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, якою затверджено Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

З 01 січня 2001 року набрав чинності Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ, на підставі якого затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок).

Згідно з указаним Порядком у разі затримки виплати доходів компенсації підлягають щомісячні суми відшкодування шкоди, нараховані за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, нарахованої працівникові за період роботи з 1 січня 1998 року до 31 грудня 2000 року, проводиться відповідно до Положення від 20 грудня 1997 року № 1427, до ліквідації заборгованості із заробітної плати за зазначений період.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення у справі, навів помісячний розрахунок заборгованості по заробітній платі за надурочний час та відповідної компенсації, при визначенні якої була врахована нормативна розрахункова величина тривалості робочого часу за період з 1997 року по 2014 рік згідно з листами Міністерства праці та соціальної політики України за відповідні роки, що містяться у матеріалах справи (т.1, а.с. 69-112, т.3, а.с.36-46), використано як первинні дані обліку робочого часу ОСОБА_1 за період з 01 березня 1997 року по 31 грудня 2005 року встановлені на підставі довідки директора по персоналу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про кількість фактично відпрацьованого часу, наданих комісії по трудовим спорам за № 05-3121 від 23 липня 2013 року (т.1, а.с.67-68), взято дані первинної документації: розрахункові табелі виходу на роботу ОСОБА_1 , з урахуванням особистих приказів (розпоряджень), змін, що вносилися наказами у штатний розпис, тарифної ставки та графіку роботи № № 170, 171 (т.3, а.с.187-255, т.4, а.с.1-117) за період з 01 січня 2006 року по 21 квітня 2014 року.

Розрахунки суду апеляційної інстанції заявником не спростовано.

Суд апеляційної інстанції правильно вказав про те, що з урахуванням виплаченого розміру заборгованості по заробітній платі під час розгляду справи на виконання рішення комісії по трудовим спорам відповідно до наказу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 458 від 28 березня 2014 року у сумі 20 203,73 грн розмір заборгованості по заробітній платі, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , становить 2 740,84 грн, виходячи з різниці визначеної загальної заборгованості та виплачених коштів (22 944,57 грн - 20 203,73 грн). Компенсація позивачу за несвоєчасно виплачену заборгованість по заробітній платі відповідачем в добровільному порядку не проводилась, тому підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного апеляційний суд відповідно до вимог статті 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано частково задовольнив заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги.

За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська