04 січня 2019 року м. Кремінна
Справа № 414/3117/18
Провадження № 2/414/55/2019
Кремінський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді: Ковальова В.М.
за участю секретаря: Пугачової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 16 листопада 2018 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що останній є власником будинку АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстрована ОСОБА_3, що є колишньою дружиною його батька, яка в 2014 році виїхала за межі України і після цього зв'язок з нею втрачено. Місце фактичного проживання або перебування відповідача не відомо, тому з посиланням на вимоги ст.ст. 317, 319, 321 та 386 ЦК України просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують.
Відповідач, місцезнаходження якої невідоме, суд неодноразово викликав судовою повісткою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з'явилася, тому вона відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже суд вирішив розглянути справу за його відсутністю заочно.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.
Статтею 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.
Згідно договору дарування від 13 березня 2009 року (а.с. 6-7) ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1.
Відповідач є колишньою дружиною представника позивача ОСОБА_1, шлюб між якими розірвано 24 листопада 2017 року (а.с. 10).
Відповідно до довідки про склад сім'ї (а.с.11) ОСОБА_3 зареєстрована у будинку позивача за вищевказаною адресою у якості колишньої дружини ОСОБА_1, тобто не є членом сім'ї власника у розумінні ЖК Української РСР.
Актом про встановлення фактичного місця проживання від 25 вересня 2018 року встановлено, що відповідач з липня 2014 року в будинку позивача не проживає (а.с.12).
Оскільки відповідач не проживає в будинку позивача більше 6 місяців, добровільно з реєстрації не знялася, отже є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 11-13, 77-80, 263-265, 282-284, 354, 355 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК УРСР суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.15.5 перехідних положень до ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.М. Ковальов