РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20539/18

пр. № 2/759/2901/19

13 листопада 2019 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2018 р. звернувся до суду з вказаною вище позовню заявою про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме: виділити у користування позивача житлові кімнати: кімната - 10,4 кв.м. (на плані № 8), кімната 10,4 кв.м. (на плані № 9), разом з лоджією навпроти цих кімнат 2,47 кв.м. + 2,47 кв.м. та вбудовану шафу загальною площею 1,1 кв.м. (на плані № 2) житловою площею 20,8 кв.м. що максимально можливо в натурі відповідає його частці в праві власності на квартиру; залишити у користування відповідача житлові кімнати, кімната - 16,9 кв.м. (на плані № 6), кімната - 18,1 кв.м. (на плані №7), разом з балконом 3,02 кв.м., житловою площею 35 кв.м., що перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру; залишити в загальному користуванні: кухню - 5,9 кв.м., вбиральню - 1,1 кв.м., ванну кімнату - 2,2 кв.м, коридор - 7,6 кв.м.; розділити між позивачем та відповідачем особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються на кватриру, а саме: централізоване водопостачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою; розподілити між позивачем та відповідачем суму боргу за комунальні послуги, який створився внаслідок порушення відповідачем відповідних вимог законодавства, з урахуванням сплаченої позивачем суми з комунальних платежів щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.01.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2019 р.

12.03.2019 р. фіксація судового засідання не проводилася, у зв`язку з неякою сторін.

02.07.2019 р. фіксація судового засідання не проводилася, у зв`язку з неякою сторін.

13.11.2019 р. позивач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с. 57). Проте, позивачем було подано заяву, в якій просив суд позовну заяву розглянути у його відсутність, вимоги щодо визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2. , про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, відзив на позовну заяву не надавала. Судова повістка не була отримана відповідачем, оскільки конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти за закінченням встановленого строку зберігання, а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. (а.с. 58)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що спірна квартира є чотирикімнатною, житлова площа - 55,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 16,9 кв.м. (на плані ТП - кімната № 6), 2-а кімната - 18,1 кв.м. (на плані

№ 7), 3-я кімната - 10,4 кв.м. (на плані № 8), 4-а кімната 10,4 кв.м. (на плані № 9), кухня - 5,9 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., ванна кімната - 2,2 кв.м., коридор - 7,6 кв.м., вбудована шафа - 1,1 кв.м., квартира обладнана лоджією 3,02+2,47+2,47 кв.м., загальною площею квартири - 77,7 кв.м., із них Ѕ частини квартири належить позивачу, що становить 38,85 загальної, та 27,9 кв. м. житлової площі.. (а.с. 7-8)

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 03.03.2016 р. ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2017 р. вселено ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1 .

Судом встановлено. відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.2018 р. № 758, ОСОБА_6 передав належну йому на праві особистої приватної власності Ѕ частку квартири, що в цілому складається з: чотирьох житлових кімнат, загальною площею 77,70 кв.м., житловою площею 55,80 кв.м. АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 (а.с. 3-4)

Судом встановлено, що згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Ѕ частини вищезазначеної квартири належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2018 р. (а.с. 5-6)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить Ѕ частки квартири 27,9 кв.м. на праві приватної власності, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Правовий статус приміщень, які перебувають у приватній власності, регулюється Цивільним кодексом України.

Визначення порядку користування житловим приміщенням, що перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб виникає, коли між ними відсутня добровільна згода щодо порядку використання такого майна і розділити (виділити) частину із загального майна технічно неможливо.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Також у ст. 321 ЦК України вказане, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до п. 14 Постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

В судовому засіданні встановлено, що у сторін склався фактичний порядок користування спірною квартирою, зокрема, позивач користується двома житловими кімнатами по 10,4 кв.м., разом із лоджією навпроти цих кімнат 2,47 кв.м. + 2,47 кв.м., та вбудованою шафою загальною площею 1,1 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м., відповідачка користується двома житловими кімнатами -

16,9 кв.м., - 18,1 кв.м., разом з балконом 3,02 кв.м., житловою площею 35 кв.м., в загальному користуванні: кухня -5,9 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., ванна кімната - 2,2 кв.м., коридор - 7,6 кв.м.

Встановлено, що між співвласниками квартири виник спір щодо утримання спільної власності - квартири АДРЕСА_1 , зокрема в частині оплати комунальних послуг за вказану квартиру.

Здійснювати оплату комунальних послуг відповідно до належної йому частки квартири ОСОБА_1 не має можливості, оскільки вказане можливе лише за умови розподілу особових рахунків між співвласниками після встановлення порядку користування житлом. Крім того, без встановлення такого порядку судом, позивач позбавлений можливості, за відсутності згоди іншого співвласника, визначити належну йому частку квартири, з метою вільного користування та утримання.

За таких обставин, суд вважає, що порушені права позивача ОСОБА_1 підлягають судовому захисту шляхом встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши запропонований позивачем варіант визначення порядку користування приміщеннями квартири, суд вважає його прийнятним, оскільки спірна квартира складається з чотирьох житлових кімнат і такий варіант відповідає фактичному порядку користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1 , який склався між співвласниками. При цьому суд враховує відсутність заперечень з боку відповідача з приводу даного варіанту.

Відтак, ОСОБА_1 необхідно виділити в користування квартири житлові кімнати: дві кімнати по 10,4 кв.м., разом з двома лоджіями навпроти цих кімнат по 2,47кв.м., та вбудовану шафу площею 1,1 кв.м., загальну площю 20,8 кв. м. , ОСОБА_2 необхідно виділити в користування на Ѕ частини квартири 35 кв.м. , що складається з двох житлових кімнат: кімнати - 16,9 кв.м., кімнати - 18,1 кв.м. разом з балконом 3,02 кв.м. В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити : ванну кімнату площею 2,2 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м. , коридор площею 7,6 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, пропорційно до кількості задоволених позовних вимог в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, розподіл особового рахунку, визначення часток в оплаті за обслуговування житла та комунальні послуги задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

Виділити в користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 дві житлові кімнати по 10,4 кв.м., що становить 20,8 кв.м., разом з двома лоджіями навпроти цих кімнат по 2,47 кв.м., та вбудовану шафу площею 1,1 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дві житлові кімнати - 16,9 кв.м., - 18,1 кв.м. разом з балконом 3,02 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити : ванну кімнату площею 2,2 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м. , коридор площею 7,6 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 352,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.М.Шум