Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2433/19

Провадження № 2/126/1055/2019

"18" листопада 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кошаринці Бершадського району помер його батько ОСОБА_3 ..

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і - 1/6 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право спільної власності на даний будинок ОСОБА_3 набув як колишній член колгоспного двору, але при житті не оформив належним чином.

Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, і частину спадкового майна оформив належним чином, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом - дружина ОСОБА_2 і син ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області помер його брат ОСОБА_4 ..

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/6 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право спільної власності на даний будинок ОСОБА_4 також набув як колишній член колгоспного двору, але при житті не оформив належним чином.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_4 є - дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , які від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку.

Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_3 і спадкоємцем другої черги за законом померлого ОСОБА_4 , являється співвласником житлового будинку, який входить до складу спадкового майна належного ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Маючи намір оформити належним чином 2/6 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 він звернувся до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок.

Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, він позбавлений можливості реалізувати у повному обсязі право на спадкування, внаслідок чого змушений звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 , до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 надала на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кошаринці Бершадського району помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями Бершадського відділу ДРАЦС про актові записи про смерть ОСОБА_3 та про народження ОСОБА_1 ..

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і - 1/6 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право спільної власності на даний будинок ОСОБА_3 набув як колишній член колгоспного двору, але при житті не оформив належним чином, що підтверджується матеріалами технічного паспорту на житловий будинок, довідкою № 194 від 04.04.2019 року виданою КП Бершадське РБТІ».

Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, і частину спадкового майна оформив належним чином, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом - дружина ОСОБА_2 і син ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою № 278 від 15.08.2019 року виданою Кошаринецькою сільською радою Бершадського району, копіями свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованих в реєстрі за № 780 та № 1000.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області помер брат позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 виданого 19.09.2007 року виконкомом Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, відомостями Бершадського відділу ДРАЦС про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ..

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/6 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право спільної власності на даний будинок ОСОБА_4 також набув як колишній член колгоспного двору, але при житті не оформив належним чином.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_4 є - дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , які від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою № 958 від 16.08.2019 року виданою Соколівською сільською радою Крижопільського району Вінницької області, копіями заяв про відмову від прийняття спадщини, копіями Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру про відсутність відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_4 та відсутність заповітів.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_3 і спадкоємцем другої черги за законом померлого ОСОБА_4 , являється співвласником житлового будинку, який входить до складу спадкового майна належного ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ..

Позивач, маючи намір належним чином оформити спадкове майно - житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 347/02-31 від 16.08.2019 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів) які підтверджують право приватної власності, то відповідно до довідки № 221 від 15.08.2019 року виданою Кошаринецькою сільською радою Бершадського району - станом на 15.04.1991 року житловий будинок. розташований по АДРЕСА_2 відносився до суспільної групи - колгоспний двір, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 при житті були членами даного колгоспного двору і не втратили частку у його майні, тому ОСОБА_3 і ОСОБА_3 є особами, які набули право спільної власності на вищезазначене майно.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 94,5 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда - літера «а», веранда - літера «а 1», веранда - літера «а 2», сарай - літера «Б», погріб - літера «Бпід», сарай - літера «В», погріб - літера «Впід», сарай - літера «в», сарай - літера «в 1», гараж - літера «Г», колодязь - літера «К», огорожа-1-3, який в рівних частках належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 1998 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 і померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь