Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1170/19
провадження: 2/614/231/19
категорія: 3

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

21.11.2019 Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М., у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в смт. Борова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Борівського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в :

28.10.2019 позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона починаючи з 10 листопада 1980 р. зареєстрована та проживає у домоволодінні АДРЕСА_1 .

24 березня 1992 р. правління колгоспу ім. Леніна вирішило продати житловий будинок по балансовій вартості чоловіку позивача ОСОБА_2 за 80542 карбованці. На той час позивач працювала дояркою, а її чоловік механізатором в колгоспі ім. Леніна. В грудні 1992 р. вони остаточно виплатили колгоспу гроші за будинок, але договір купівлі-продажу в установленому законом порядку не оформили через нотаріальну контору та не отримали свідоцтво про право власності на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер, позивач залишилась сама, їхні діти зі своїми родинами мешкають окремо від неї.

Своєчасно оформити право власності на будинок ні позивач, ні її чоловік не змогли з причини відсутності коштів.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном, доглядати за будинком та утримувати його, постійно робити в ньому поточний та капітальний ремонт.

Маючи документи з колишнього колгоспу Леніна про сплату коштів за будинок, позивач звернулася до державного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право власності на домоволодіння після смерті чоловіка, але їй відмовили у видачі вищевказаного свідоцтва та запропонували звернутися до суду з заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання подала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач - представник Борівської с/ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20 січня 1979 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).

Відповідно до копії довідки правління колгоспу ім. Леніна Борівського р-ну Харківської обл., довіреною особою по оформленню продажу жилого будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 (а.с.6).

Балансова вартість жилого будинку по АДРЕСА_1 , складає 18 542 карб. 69 коп., що підтверджується копією довідки правління колгоспу ім. Леніна Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.6).

Згідно копії виписки із протоколу №2 від 24 березня 1992 р. засідання правління колгоспу ім. Леніна вирішило продати жилий будинок по АДРЕСА_1 , по балансовій вартості за мінусом зносу тов. ОСОБА_2 за 18 542 карб. 69 коп. (а.с.7).

Відповідно до копії повідомлення правління колгоспу ім. Леніна начальнику Куп?янського БТІ, правління просить обстежити домоволодіння по АДРЕСА_1 , та видати довідку в нотаріальну контору для оформлення договору купівлі-продажу (а.с.8).

ОСОБА_2 дійсно працював в КСП «Борівське» Борівського р-ну Харківської обл., що підтверджується копією довідки КСП «Борівське» Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.8).

ОСОБА_2 вніс в касу колгоспу суму в кількості 18 542 крб. за покупку жилого будинку, що підтверджується копією довідки правління колгоспу ім. Леніна Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.9).

ОСОБА_2 дійсно купив в колгоспі жилий будинок за 18 542 крб., що підтверджується копією довідки правління колгоспу ім. Леніна Борівського р-ну Харківської обл. та копіями квитанцій (а.с.9,10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Згідно копії домової книги, зареєстрованих по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зареєстрована за вказаною адресою з 10.11.1980 р. (а.с.12-15).

ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Розпорядження від 27 січня 2016 р. №14 про перейменування вулиць та провулків Борівської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.16).

ОСОБА_5 дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Борівської с/ради (а.с.17).

Відповідно до довідки КП «Борівське БТІ», яка видана ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про те, що після обстеження на місці 14.10.2019 та проведення комплексу робіт встановлено, що житловий будинок з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 . дійсно відповідає вказаним в довідці характеристикам (а.с.18).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, користувачем будинку АДРЕСА_1 . вказано ОСОБА_2 (а.с.19-21).

Куп?янське БТІ посвідчує, що в цілому будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований за колгоспом ім. Леніна на підставі рішення Борівської с/Ради народних депутатів за №28 від 11.03.1993 та записаний в реєстрову книгу 1 (а.с.22).

ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 жовтня 2019 р. Борівської ДНК Харківської обл. (а.с.23).

ОСОБА_5 дійсно зареєстрована та проживає в домоволодінні за адресою в АДРЕСА_1 . з 20.11.1980 по теперішній час (відповідно до даних будинкової книги та паспорта громадянина України), що підтверджується довідкою виконкому Борівської с/ради (а.с.37).

Згідно копії архівної довідки архівного відділу Борівської РДА Харківської обл., на підставі загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна від 10 лютого 1993 р. було припинено діяльність колгоспу і створено КСП «Борівське»; згідно з Указом Президента України від 12.12.1999 №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» КСП «Борівське» було реформовано; рішенням загальних зборів №1 від 27 лютого 2000 р. було припинено діяльність КСП «Борівське», а на його базі утворено СВК агрофірма «Мрія» та СТОВ «Вільне поле»; постановою Господарського суду Харківської обл. від 10 червня 2002 р. було визнано СВК «Мрія» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ухвалою Господарського суду Харківської обл. від 1 жовтня 2003 р. (справа №Б-2918/2-24) було ліквідовано юридичну особу СВК «Мрія»; постановою Господарського суду Харківської обл. від 30 липня 2002 р. було визнано ТОВ СП «Вільне поле» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ухвалою Господарського суду Харківської обл. від 5 березня 2004 р. (справа №Б-2917/2-24) було ліквідовано юридичну особу ТОВ СП «Вільне поле» (а.с.38-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб?єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Можливість пред?явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв?язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає 10 років.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду щодо інституту набувальної давності, викладеною за текстом постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (номер судового рішення в ЄДРСР82095858).

Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.

Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Вказане узгоджується з позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 06.09.2018 по справі № 205/1178/16-ц, від 27.09.2018 по справі № 571/1099/16-ц, від 31.10.1018 по справі № 683/2047/16-ц.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов?язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред?явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України).

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарськими надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 211, 247, 259, 264, 265, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Борівського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (житловий будинок з прибудовами літера А, сарай літера Б, сарай літера В, погріб літера Г, сарай літера Д, навіс літера Ж, огорожа №3-11,13, вигрібна яма №12).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.