ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6817/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"22" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

при секретарі Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 683,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.03.2015 між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 19 259,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконувала, у зв`язку із чим у неї станом на 20.05.2019 р. утворилася заборгованість у розмірі 46 683,95 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 14 732,68 грн., заборгованості по процентам - 7 766,90 грн., пені - 21 091,40 грн., штрафу - 3 092,11 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. 24.07.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою реєстрації місця проживання, однак відзив на позов до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти вирішення справи саме таким чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Із Анкети-заяви від 09.07.2010 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», у якій погодилася, що зазначена заява разом з Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між позичальником та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 4). У даній заяві відсутня інформація про вид кредитної картки, розмір встановленого кредитного ліміту, інформація щодо базової процентної ставки, розміру щомісячних платежів та строку їх внесення, розмір пені та штрафів.

24.03.2015 року між сторонами було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт.

Як зазначає у позовній заяві позивач, станом на 20.05.2019 р. відповідач має заборгованість у розмірі 46 683,95 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 14 732,68 грн., заборгованості по процентам - 7 766,90 грн., пені - 21 091,40 грн., штрафу - 3 092,11 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 09.07.2010 року процентна ставка не зазначена.

24.03.2015 року ОСОБА_1 підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, в якій зазначено про те, що у період з 24.03.2015 року по 31.03.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 19 259,38 грн., зі спланою процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, розмір щомісячного платежу становить 698,73 грн., повернення кредитних коштів та сплата відсотків відбувається щомісяця починаючи з 01 по 25 число кожного місяця. За порушення строків погашення заборгованості встановлено штраф у розмірі 3 092,11 грн.

Отже, підписавши 24.03.2015 року Генеральну угоду, ОСОБА_1 прийняла пропозицію банку про укладення договору про надання банківських послуг, в якому встановлено розмір суми кредиту, процентів за користування, штрафних санкцій.

Однак у вказаній Генеральній угоді, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.03.2015 року шляхом підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернуті у встановлені строки, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, нарахованих відсотків та штрафу за неповернення кредитних коштів.

В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 21 091,40 грн. слід відмовити як у безпідставних та не доведених.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 536, 626, 634, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282, 354-356 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 24.03.2015 р. у розмірі 14 732,68 грн., заборгованості по процентам - 7 766,90 грн., штраф - 3 092,11 грн., а всього: 25 591,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

У решті вимог - відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , МФО №305299, р/р № НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: М.О. Заставенко