Справа № 709/1713/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовочому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Степівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема житловий будинок з надвірними спорудами. Заповіту останній не складав. Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та частоково оформила свої спадкові права за законом на земельні ділянки, однак позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки правовстановлюючий документ на нього втрачено. Крім позивача інших спадкоємців першої черги, які б претендували на спадщину, немає. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог

(а.с. 35). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 31).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27 квітня 2016 року серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Позивач є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією виданого повтороно свідоцтва про народження від 8 листопада 2016 року серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_3 позивач набула прізвище свого чоловіка " ОСОБА_4 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18 листопада 2017 року серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до висновку від 14 серпня 2019 року має ринкову вартість 28300,00 гривень (а.с. 14).

Відповідно до довідки Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 7 листопада 2016 року № 395, виданої на підставі погосподарської книги № 5 (особовий рахунок № НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 (дружиною) та з

ОСОБА_6 (позивачем) (а.с. 21).

За ОСОБА_2 числиться житловий будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою без будь-яких заборон, що підтверджується довідкою Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 7 листопада 2016 року

№ 396, виданої на підставі погосподарської книги № 5 (особовий рахунок № НОМЕР_4 )

(а.с. 22).

Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 8 жовтня

2019 року (вих. № 1036-01/16) (а.с. 33), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 27), після смерті ОСОБА_2 подана заява про прийняття спадщини позивачем (а.с. 34) та на її ім`я видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 серпня

2019 року (вих. № 551/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі

ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на житловий будинок, що в силу вимог

пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки оригінал правовстановлючого документу втрачено. При цьому судом встановлено, що крім позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не зверталися.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 28300,00 гривень, що належав її батьку - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай