Провадження №2-з/369/58/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Середенка Б.С.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду, згідно з якою заявники просили суд накласти арешт на: земельну ділянку з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), а також заборонити вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі щодо вказаних об`єктів нерухомості.

При цьому заявники вказували, що мають намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на домоволодіння та земельну ділянку та скасування записів про реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Подана заява відповідає вимогам щодо забезпечення позову, що містяться у Главі 10 ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з відсутністю сторін та третьої особи в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як передбачено положеннями ч. 7ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст.2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне поновлення прав у разі ухвалення судового рішення на його користь.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Зі змісту заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду та доданих до неї письмових доказів вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.11.1988 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_1 від 05.11.1988.

28.02.2014, розглядаючи справу №369/1286/14-ц за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд задовольнив позов та розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Оскільки у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було спільно нажите майно, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розподіл майна. 26.02.2015 розглядаючи справу №369/764/15-ц за позовом ОСОБА_2 вирішив позов про розподіл майна задовольнити. Згідно з рішенням №369/764/15-ц від 26.02.2015 про розподіл майна суд вирішив:

- визнати за ОСОБА_2 право власті на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.2451 га., державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №340928 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :05:010:0029, набутої на підставі договору дарування від 04.02.2005 за №3-204, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 та житлового будинку, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власті на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.2451 га., державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №340928 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :05:010:0029, набутої на підставі договору дарування від 04.02.2005 за №3-204, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 та житлового будинку, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

З часом стало відомо, що майно без будь-яких повідомлень, в тому числі й те, що належить ОСОБА_2 , було продано в процесі примусового виконання рішення через ДП «Сетам» на електронних торгах.

Так, державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київський області 04.02.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46367511.

У той час, коли співвласник майна заявника ОСОБА_1 перебував у від`їзді, до його будинку приїжджали невідомі йому люди, нічого не пояснюючи фотографували без дозволу його домоволодіння. 08.09.2019, коли ОСОБА_1 повертався з відрядження, охоронець котеджного містечка «Осінній» повідомив йому, що приїжджали невідомі люди. Залишили для нього номер мобільного телефону НОМЕР_2 абонента на ім`я ОСОБА_4 , та сказали, що це новий власник будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , де він проживає зі своєю родиною, та хоче обговорити терміни виселення ОСОБА_1 і його родини. Ніяких листів та постанов з державних і приватних органів виконавчої служби він не отримував. Виконавці його не викликали.

За деякий час заявники дізналися, що приватний виконавець Говоров Павло Володимирович, номер посвідчення: 0050, виданий 20.06.2017, адреса офісу: 08282, Київська обл., м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 3, без будь-яких попереджень, повідомлень продав належні заявникам домоволодіння та земельну ділянку, кадастровий номер :05:010:0029, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через ДП «СЕТАМ» на електронних торгах 28.10.2019 за номером лоту 377173.

Також, не повідомляючи боржника про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець Говоров П.В. позбавив можливості ОСОБА_1 розрахуватися зі стягувачем без примусів та в позасудовому порядку.

Крім цього, будь-яких повідомлень та дзвінків від виконавця заявникам не надходило, що ставить під сумнів законність дій виконавця.

Після продажу майна заявників, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Семчук Мариною Адамівною було видано свідоцтво та перереєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:010:0029, площею 0,2451 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, набутої на підставі договору дарування від 04.02.2005 за №3-204, яка розташована по АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 , та домоволодіння, загальною площею 828 кв.м, житловою площею 314 кв.м з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .

З приводу забезпечення позову шляхом арешту та накладення та заборони вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) суд приходить до наступних висновків.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом майбутнього спору будуть права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) та заявлені майбутніми позивачами заходи забезпечення позову у виді арешту та накладення заборони вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі щодо спірних вказаних об`єктів нерухомості, є взаємопов`язаними, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав майбутніх позивачів, за захистом яких вони планують звернувся до суду.

Заявниками обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушених права та поновлення порушених прав та інтересів майбутніх позивачів. Невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до того, що, будучи власником, майбутній відповідач ОСОБА_3 має можливість перебудувати або зруйнувати спірне домоволодіння, , відчужити земельну ділянку та домоволодіння на користь третіх осіб, а державними реєстраторами можуть вчинятися реєстраційні дії з метою внесення змін у записи про право власності на спірні земельні ділянки та/або їх скасування, що призведе до затягування розгляду справи, ускладнення для майбутніх позивачів доведення наявності у них прав, які порушуються та не визнаються відповідачами, і, як наслідок, обмеження прав майбутніх позивачів на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту та заборони на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав майбутніх відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав майбутніх позивачів. Порушень прав інших осіб на спірні земельні ділянки з матеріалів справи не вбачається, а отримання доказів судом з власної ініціативи та перевірка достовірності й актуальності наданих йому доказів законодавством не передбачено.

Враховуючи предмет майбутнього позову, наведені майбутніми позивачами докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) та предметом майбутніх позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право власності на домоволодіння та земельну ділянку та скасування записів про реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів майбутніх позивачів, суд вважає за можливе накласти арешт та заборону вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, щодо:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом майбутнього спору між сторонами є вирішення питання про право власності саме на те нерухоме майно, на яке заявники просять накласти арешт та заборону, унеможлививши тим самим і його відчуження до вирішення справи, і зміни щодо речових прав на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладена заборона може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-154, 259-261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду - задовольнити у повному обсязі.

Накласти арешт на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Заборонити вчиняти будь-які дії, в тому числі будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, щодо:

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:010:0029, площею 0,2451 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- домоволодіння, загальною площею 828 кв.м., житловою площею 314 кв.м. з надвірними спорудами та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Стягувач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Стягувач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Києво-Святошинський районний суд Київської області, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам та уповноваженим органам для виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Н.С. Пінкевич