Провадження № 2/643/4592/19
15.11.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Полковник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що були отримані ним у позику 16.03.2019року та судові витрати у розмірі 2524грн.93 коп.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 16.03.2019 року було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 одержав у борг від ОСОБА_1 кошти у сумі 10 000 доларів США на купівлю автомобіля, які він зобов`язався повернути в строк до 07.04.2019року. Своєчасно ОСОБА_2 грошові кошти не повернув.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20.08.2019року було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 вдруге, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що 16.03.2019 року відповідач ОСОБА_2 під розписку отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000,00 доларів США для купівлі автомобіля. При цьому, ОСОБА_2 в розписці зобов`язався повернути грошові кошти в повному обсязі своєчасно до 07.04.2019року /а.с.8/.
Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.
Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На час розгляду справи договір від 16.03.2019року відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем його зобов`язань з повернення позивачу позики від 16.03.2019року.
У постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63 цс письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019року у справі №464/3790/16.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4,12,13,80,81,141,263,265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 ОСОБА_2 / про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 суму боргу за договором позики від 16.03.2019 року в розмірі 10 000,00 доларів США. /десять тисяч доларів США/.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 2524 грн. 93 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя - Т.М.Довготько