Провадження № 22-ц/4808/61/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Турів О.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2018 року в складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» у серпні 2017 року звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, 08.12.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №Р20.001.76183, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 244,00 зі сплатою 14,00 % річних строком на 36 місяців та зобов»язався виконати кредитні зобов»язання відповідно до умов цього договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 17.11.2016 року за відповідачем ОСОБА_2 наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 10 274,80 грн.

17.11.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого банк відступив новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім цього, 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» було укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №Р20.001.76183 від 08.12.2014 року. Станом на 28.02.2017 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість відповідача становила 8 971,60 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку НОМЕР_1 та розрахунком заборгованості станом на 27.07.2017 року.

Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього заборгованість у сумі 8971,60 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.11.2018 року позов ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» 8 971 грн 60 коп заборгованості за кредитним договором №Р20.001.76183 від 08.12.2014 року, а також 1 600 грн витрат по оплаті судового збору.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що при ухваленні рішення суд взяв за основу доводи позивача, натомість його пояснення залишились поза увагою суду.

Так, представником позивача подано до суду заяву про розстрочення боргу терміном на один рік, проте вказана обставина не відображена у рішенні суду, суд також необґрунтовано стягнув з нього судовий збір, оскільки він як інвалід другої групи звільнений від сплати такого.

Апелянт просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення яким розстрочити на один рік заборгованість за кредитом у сумі 8971,60 грн та відмовити в стягненні з нього судового збору у сумі 1600 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» вказав, що рішення суду постановлено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його обґрунтованості не спростовують.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник позивача ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає частково.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» про стягнення боргу за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання за укладеним кредитним договором, допустив заборгованість яка станом на 27.07.2017 року становила 8 971 грн. 60 коп.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Встановлено, що між ПАТ Ідея Банк та ОСОБА_2 08.12.2014 року було укладено кредитний договір №Р20.001.76183, згідно якого банк надав останньому кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12 244 грн. строком на 36 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14,00% річних від залишкової суми кредиту.

Згідно копій меморіальних ордерів від 08 грудня 2014 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у сумі 12244 грн.

Відповідно до Договору факторингу №17/11-1, укладеного 17 листопада 2016 року між ТОВ Факторингова компанія Рантьє та ПАТ Ідея Банк - первісний кредитор - банк відступив факторові (новому кредитору) з 17 листопада 2016 року, а фактор набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Далі, 28 лютого 2017 року між ТОВ Факторингова компанія Рантьє та ТОВ Фінансова компанія Серет, яке змінило найменування на ТОВ Нью Файненс Сервіс укладено Договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №Р20.001.76183 від 08.12.2014 року.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Зобовязання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Частиною першою ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання за кредитним договором, так станом на дату відступлення права вимоги - на 28 лютого 2017 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становила 8971,60 грн. з яких: 8 766,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 205,02 грн. заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках та комісії.

Позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення про укладення договорів факторингу між ПАТ Ідея Банк, ТОВ ФК Рантьє та ТОВ ФК Серет та вимога про усунення порушення кредитних зобовязань.

Сума заборгованості за кредитним договором відповідачем не оспорюється, а тому суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за укладеним ним з ПАТ «Ідея Банк» 08 грудня 2014 року кредитним договором у сумі 8971,60 грн.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що суд не розглянув заяву його представника про розстрочення боргу терміном на один рік.

Як вбачається із змісту постановленого рішення суд виходив із того, що відповідач не навів жодної із підстав зазначених у ст. 435 ЦПК України для розстрочення суми заборгованості та не надав суду доказів на підтвердження важкого матеріального становища, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Разом з тим, положеннями ст. 435 ЦПК України врегульовано процесуальне питання, пов»язане з виконанням рішень у цивільних справах, так зазначеною нормою передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, питання розстрочення виконання судового рішення вирішується уже на стадії виконання рішення, а не при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо наявності підстав для вирішення заяви про розстрочення виконання рішення суду є необґрунтованими.

Разом з тим, суд не взяв до уваги, що відповідач являється інвалідом 2-ої групи та відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою даної статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв»язку з наведеним, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 1600 грн. підлягає скасуванню, а понесені ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» витрати по оплаті судового збору у сумі 1600 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» 1600 грн витрат по оплаті судового збору скасувати.

Понесені ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» витрати по оплаті судового збору у сумі 1600 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 січня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин