Справа № 603/571/18
Провадження №2/603/30/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.10.2001 року помер батько позивача ОСОБА_3. ОСОБА_4 його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна частка (пай), що знаходиться в господарстві спілці селян «Провесінь», згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР №0061152. Вказану спадщину позивач прийняв, оскільки вступив в фактичне управління спадковим майном. 25.04.2011 року померла мати позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею 0,09 га та 0,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642201. Вказану спадщину позивач також прийняв, оскільки є спадкоємцем за законом першочерги та проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, 14.05.2014 року померла баба позивача ОСОБА_5. ОСОБА_4 її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею 0,09 га та 0,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №642405. На вказане спадкове майно, спадкодавцем ОСОБА_1 складено заповіт на імя позивача. ОСОБА_4 смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 з метою оформлення спадкових прав звернувся з заявою до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.У позовній заяві ОСОБА_1 просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що 31.10.2001 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №133999, виданим 02.11.2001 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №15.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0061152 члена колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян «Провесінь», та витягу №435/111-18 від 26.07.2018 року про грошову оцінку земельної ділянки (паю), вбачається, що ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства, спілки селян «Провесінь» Монастириського району Тернопільської області, на підставі сертифікату серії ТР №0061152.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД №485693 від 30.07.1988 року.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963р.), якою регулювались спадкові відносини на момент відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_3, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки №273 від 01.06.2018 року, на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 31.10.2001 року, разом із ним проживав та був зареєстрований, зокрема, позивач ОСОБА_1

Таким чином, у відповідності зі ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963р.), позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Крім того, 25.04.2011 року, померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №117947, виданим 26.04.2011 року Мильнівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №8.

Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642201, спадкодавцю ОСОБА_6 за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0,09 га та 0,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_6 підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №435/111-18 від 26.07.2018 року, виданою відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №485693 від 30.07.1988 року, виданим ОСОБА_2 сільською Радою народних депутатів.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкритя спадщини, підтверджується довідкою №279 виданою 04.06.2018 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району.

Також, 14.05.2014 року померла баба позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №171772, виданим 15.05.2014 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №15.

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_5 за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0,09 та 0,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642405.

Належність вищезазначених земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_5 підтверджується витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №435/111-18 від 26.07.2018 року, виданою відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області.

ОСОБА_4 смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилась спадщина на вищевказані земельні ділянки.

Відповідно до заповіту від 14.08.2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу - ОСОБА_1

Відповідно до довідки №415 виданої ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району від 11.09.2014 року, ОСОБА_5, яка померла 14.05.2014 року, до дня смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 тернопільської області. На час смерті з нею проживав ОСОБА_1

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР №1310947 від 06.07.1966 року.

ОСОБА_4 смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №456/01-16 від 20.07.2018 року, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що на день розгляду справи сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0061152 члена колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян «Провесінь», державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №642201 та державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №642405 втрачені, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, про що подали до суду заяви, засвідчені секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Зазначені заяви суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, зокрема, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказані заяви свідчать про те, що вищевказаним спадкоємцям відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1, проти яких вони не заперечують.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

П. 3.1 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілці селян «Провесінь» згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР №0061152;

- земельну ділянку площею 0.09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642201;

- земельну ділянку площею 0.50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642201;

- земельну ділянку площею 0.09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642405;

- земельну ділянку площею 0.50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №642405.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с.Вістря Монастириський район Тернопільська область, паспорт громадянина України серії НЮ №038111.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району, с.Вістря Монастириський район Тернопільська область, .

Суддя ОСОБА_10