Справа № 199/4078/19
(2/199/2550/19)
08 листопада 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді Богун О.О.,
при секретареві Купецькій Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -
У травні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.06.2001, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Насобіним С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2386.
Відповідач ОСОБА_2 є внуком позивача, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично за місцем реєстрації не проживає. Позивач зазначає, що позивач у зазначеній квартирі ніколи не проживав, а був зареєстрованим з метою отримання ним паспорту по досягненню шістнадцятирічного віку. Відповідач за комунальні послуги не сплачує, квартирою не користується, добровільно зняти себе з реєстраційного обліку не бажає, його місцезнаходження позивачу невідомо, тому позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та стягнути з відповідача судові витрати.
У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки судові не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно п. 40 рішення ЄСПЛ в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 2 грудня 2010 року згідно з Конвенцією поняття "житло" не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання "житлом", яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Прокопович проти Росії").
Статтею 386 ЦК України встановлено засади захисту права власності, відповідно до якої держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Одним із способів захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, є право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2001, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Насобіним С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2386, витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 38528686 від 04.06.2015, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 162161067 від 04.04.2019 (а.с.7-9).
Разом з позивачем у зазначеній квартирі зареєстрований її син - ОСОБА_3 , та внук ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.03.2019 № 3579 (а.с. 10).
Відповідач ОСОБА_2 залишається зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 , однак у ній не мешкає без поважних причин з 2001 року, що підтверджується відповідними актами від 10.03.2017, посвідченого заступником директора комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради (а.с.11), від 04.03.2018, посвідченого головою ОСББ «Комфорт 2016» (а.с. 12), від 10.09.2018, посвідченого головою ОСББ «Комфорт 2016» (а.с. 13), від 05.03.2019, посвідченого головою ОСББ «Комфорт 2016» (а.с. 14).
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 втратив право користування жилою площею квартири АДРЕСА_1 .
Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 14 листопада 2019 року.
Суддя О.О.Богун