Єдиний унікальний номер 225/7790/18
Номер провадження 2/225/277/2019
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(повне)

08 листопада 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Нємиш Н.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2,

свідка - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири у розмірі 26 345,00 грн., що включає вартість поточного ремонту та вартість послуг спеціаліста з оцінки завданої шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , яку придбала у 2010 році, що підтверджується Свідоцтвом про право власності 26018129, де зробила ремонт та проживала там з дітьми до червня 2014 року.

Після початку АТО вона тимчасово, разом з дітьми, переїхала до м . Бердянськ Запорізької області, де мешкає до теперішнього часу. У вказаній квартирі з 12.06.20014 року ніхто не проживає, проте там залишились особисті речі, меблі та техніка, частина речей дітей позивачки.

За квартирою доглядає ОСОБА_3 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , має ключі від квартири та час від часу перевіряє її стан.

9 вересня 2018 року відбулось затоплення квартири позивачки мешканцями квартири АДРЕСА_4 , де проживає відповідач ОСОБА_5 , з вини якого сталося затоплення квартири. Цей факт підтверджено викликом до відповідача аварійної диспетчерської служби ПП «ТЕХНОКОМ Н» та встановлення в його квартирі заглушок на труби з метою перекриття води в під`їзді.

Відповідач став відмовлятися від відшкодування шкоди, завданої затопленням, тому позивачка запросила комісію у складі посадових осіб ПЕО та інспектора по скаргам, які 24.10.2018 року провели обстеження квартири та склали відповідний Акт від 24.10.2018 року, в якому зафіксували наслідки затоплення квартири.

Внаслідок затоплення були пошкоджені стелі, стіни та підлога, у зв`язку з чим квартира потребує поточного ремонту, вартість якого за висновком кваліфікованого спеціаліста ОСОБА_6 складає 25 745,00 грн., що підтверджується доданим до позову Дефектним актом від 06.11.2018 року, Локальним кошторисом, зведеним кошторисом, які підтверджують вартість робіт та матеріалів, потрібних для відновлення первісного стану власності. Послуги ОСОБА_6 щодо здійснення розрахунку вартості поточного ремонту становили 600 грн., які ОСОБА_4 сплатила йому у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 06.11.2018 року. Тому позивачка просить стягнути зазначену майнову шкоду з відповідача.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначив, що позивачкою перевищена сума завданої шкоди.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , має ключі від квартири АДРЕСА_5 . 09.09.2017 року їй подзвонила позивачка, власниця квартири та повідомила, що квартиру затоплюють сусіди поверхом вище. ОСОБА_3 пішла туди, де разом з власницею квартири, що розташована нижче, на 4 поверсі, зайшла та побачила, що все залито водою, яка лилась з квартири з 6 поверху. Сусідка визвала ремонтну бригаду, які виявили виток холодної води у ванній кімнаті в квартирі відповідача, що було ними ліквідовано шляхом встановлення заглушок. Квартира після затоплення перебувала в поганому стані, були пошкоджені стелі, стіни та підлога. Відповідач спочатку погодився відшкодувати пошкодження, але через деякий час відмовився.

Врахувавши доводи сторін, пояснення свідка та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_1 , яку придбала у 2010 році, що підтверджується Свідоцтвом про право власності 26018129 (а.с.8).

Судом встановлено, що 9 вересня 2018 року мало місце залиття вищезазначеної квартири позивача з вище розташованої квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає і є законним користувачем відповідач ОСОБА_5

Актом від 24.10.2018 року, комісією у складі посадових осіб ПЕО та інспектора по скаргам зафіксовано наслідки затоплення квартири, а саме були пошкоджені стелі, стіни та підлога (а.с.9).

Відповідно до висновку кваліфікованого спеціаліста ОСОБА_6 , квартира потребує поточного ремонту, вартість якого складає 25 745,00 гри., що підтверджується доданим до позову Дефектним актом від 06.11.2018 року, Локальним кошторисом, зведеним кошторисом, які підтверджують вартість робіт та матеріалів, потрібних для відновлення первісного стану власності (а.с.15-34).

Послуги ОСОБА_6 щодо здійснення розрахунку вартості поточного ремонту становили 600 грн., що підтверджується квитанцією від 06.11.2018 року (а.с.5).

Відповідно до відповіді ПП «Техноком» від 18.06.2019 року №186 на виконання ухвали Дзержинського міського суду від 06.06.2019 року, у період з 09.09.2018 року по 11.09.2018 року на адресу підприємства не надходило звернень від мешканців квартир АДРЕСА_7 та АДРЕСА_5 . Факт затоплення 09.09.2018 року квартири АДРЕСА_5 встановлювався згідно звернення у жовтні 2018 року ОСОБА_4 (про що підприємством був складений акт від 24.10.2018 року). Факт затоплення квартири 194 встановлений, проте коли фактично сталося затоплення та його причину встановити не виявилось можливим, так як з моменту затоплення квартири і до моменту звернення заявника про проведення обстеження на предмет затоплення пройшов тривалий період часу. 09.09.2018 року о 06.20 год. аварійною службою підприємства було зареєстроване звернення ОСОБА_5 про виток холодної води у ванній кімнаті. Робітниками аварійної служби виток холодної води у квартирі заявника ліквідовано шляхом встановлення заглушок на місці установки змішувачів і трубопроводі підключення пральної машини (а.с.68,69).

Відповідно до дефектного акту на поточний ремонт приміщення після затоплення по АДРЕСА_8 , виданого керівником генеральної підрядної організації ОСОБА_7 , договірна ціна складає 3026 грн., про що надано розрахунки (а.с.82-89).

Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, зокрема, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Отже, відповідач як законний користувач несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України.

Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається висновок кваліфікованого спеціаліста ОСОБА_6 , де розмір шкоди складає 25 745,00 грн.

Проте, на виконання ухвали Дзержинського міського суду від 06.06.2019 року, надана відповідь ПП «Техноком» від 18.06.2019 року №186, до якої додано дефектний акту на поточний ремонт приміщення після затоплення по АДРЕСА_8 , відповідно до якого сума збитків складає 3026 грн., що підтверджено офіційними розрахунками.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна йому матеріальна шкода внаслідок залиття квартири у розмірі 3026 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 80,85 грн.

На підставі ст.ст. 22, 23, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_9 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , у відшкодування матеріальної шкоди 3026 (три тисячі двадцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_9 , витрати по сплаті судового збору в сумі 80 (вісімдесят) грн. 95 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2019 року.

Суддя Н.В.Нємиш