ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

м. Черкаси

справа № 695/1767/19 провадження № 22-ц/821/500/19 категорія 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року (ухвалене в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Середи Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на час подачі позову, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Шлюбні відносини між сторонами не склалися, тому сторони проживають окремо.

Дочка ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач не у повному розмірі та не своєчасно надає матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, про розмір якої домовилися сторони у справі.

Тому, позивач вважає, що оскільки сторонами добровільно про розмір аліментів домовитися не вдалося, вона звернулася до суду за захистом порушених прав дитини та просила стягувати із відповідача аліменти на утримання їх спільної дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони у справі не заперечили обставину окремого проживання позивача та відповідача, як і обставину того, що їхня неповнолітня дитина перебуває на повному утриманні матері.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатним, інших аліментних зобов`язань не має, займається підприємницькою діяльністю, що приносить прибуток, а тому може та зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття.

Доводи відповідача про вже перераховані суми коштів на користь позивача, були оцінені районним судом і в сукупності з іншими обставинами по справі, суд прийшов до висновку про те, що дана обставина не може бути підставою для відмови чи часткової відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки утримання дитини є обов`язком батька, який повинен постійно надавати матеріальну допомогу для потреб своєї дитини, що визначено нормами чинного законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду. В апеляційній скарзі просив скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 013 грн. 50 коп. починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що при вирішенні спору, районний суд не врахував, що рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника податків. Матеріали справи не містять жодних відомостей про розмір заробітку (доходу) відповідача, тому суд не міг об`єктивно оцінити фінансове становище відповідача, та відповідно не мав правових підстав для визначення стягнення аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі.

Оскільки чинним законодавством мінімальний гарантований розмір аліментів становить на 2019 рік - 1013 грн. 50 коп., тому саме вказану суму суд повинен був стягнути з відповідача, а позовні вимоги позивача задовольнити частково, а не в повному обсязі.

Крім того, на даний час, ОСОБА_2 проживає громадянським шлюбом з іншою жінкою, яка має свою дитину, тому утримання нової сім`ї впливає на матеріальний стан відповідача та зобов`язує його витрачати кошти на їх утримання.

Вважає, що районний суд ухвалив свій висновок на припущеннях, тому рішення суду не може залишатися в силі.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що надійшов від ОСОБА_1 , остання зазначила, що доводи апеляційної скарги є необґрунтовані і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Просила врахувати, що на її утриманні перебувають хворі батьки непрацездатного віку. Батько має онко захворювання, а мати потребує складної операції по заміні тазостегнового суглоба. ОСОБА_1 має стабільний але невеликий заробіток, в підтвердження чого нею була додана довідка про свої доходи. Вона намагається забезпечити дитину повноцінним харчуванням та одягом, відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину.

Для забезпечення необхідного, достатнього та гармонійного розвитку дитини необхідна допомога обох батьків, тому вважає, що стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 2 000 грн. буде на даний час достатньою допомогою для утримання дитини, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З 17 листопада 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 17 листопада 2007 року (а.с. 5).

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний ОСОБА_2 (а.с. 6).

Шлюбні відносини між сторонами у справі не склалися і вони проживають окремо. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю.

На даний час в Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області перебуває цивільна справа № 695/2455/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розгляд якої призначено на 09 січня 2020 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 вищезазначеної Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Таким чином, зазначена норма закону встановлює розмір аліментів у частці чи твердій грошовій сумі за вибором особи, яка звернулася до суду за захистом порушеного права і ніяк не визначає статус відповідача щодо його працездатності чи безробіття, не ставить цим в залежність суд щодо визначення порядку та способу стягнення аліментів і не зобов`язує суд діяти на свій розсуд.

Частина 1 ст. 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувались необхідністю стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі, саме в розмірі 2 000 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів був визначений позивачкою (із врахуванням можливості надання нею самою матеріального забезпечення дочці), достатнім для нормального розвитку дитини.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі правильно врахував як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Визначений розмір аліментів, визначений позивачем достатнім у сумі 2 000 грн. відповідає інтересам дитини, є необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом ухвалено рішення на припущеннях щодо його можливого заробітку, так як матеріали справи не містять жодного доказу про розмір заробітку (доходу) відповідача і судом не враховано, що на його утриманні знаходиться цивільна дружина зі своєю дитиною були оцінені судом апеляційної інстанції і визнані такими, що не дають підстав для зміни чи рішення суду в частині визначення розміру аліментів із слідуючих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вони не містять будь-яких доказів того, що малолітня дитина цивільної дружини відповідача перебуває на повному утриманні ОСОБА_2 . Суду також не надано підтверджуючих доказів того, що така дитина була усиновлена відповідачем чи було встановлено його факт батьківства відносно цієї дитини.

Відсутність довідки про доходи відповідача були враховані районним судом, про що зазначено в мотивувальній частині рішення, як і зазначену ту обставину, що він визнав, що працює приватним підприємцем, отримує нерегулярний мінливий дохід.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру стягнення аліментів на утримання дитини до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1 013 грн. 50 коп.), про що просить ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Встановивши, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дочки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів та обгрунтовано стягнув їх починаючи від дня пред`явлення позову.

Судом надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов`язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про правильне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 13 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді