ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2345/19
Провадження №2/477/966/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника служби у справах дітей Вітовської РДА - Зелінської Р.Б.,

представника Воскресенської об`єднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області - Пазенко Г.В.,

розглядаючи в судовому засіданні в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи - орган опіки та піклування в особі Вітовської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування в особі Воскресенської об`єднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в інтересах свого онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 є його донькою та матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька та її чоловік ОСОБА_2 з 2000 року проживали на території України та в 2003 році у них народився син ОСОБА_4. В 2004 році батько дитини був депортований з України і його дружина та мати хлопчика, поїхала за ним, проте неповнолітній ОСОБА_4 залишився проживати в його (позивача) сім`ї.

Батьки дитини не виявили бажання повернути дитину у свою сім`ю. Зв`язок із ними відсутній, стосунки не підтримуються. Долею свого сина, готуванням його до самостійного життя, його здоров`ям, вихованням, утриманням, доглядом не займаються. Перешкоди у спілкуванні з дитиною їм не чиняться, відповідачі достеменно знають про місце проживання їх дитини, яке є незмінним з часу залишення ними хлопчика. Фактично вказані обставини свідчать про небажання ними виконувати та свідоме ігнорування батьківських обов`язків. З того часу онуком опікується та виховує він та його дружина - бабуся хлопчика. За вказаного, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, що є необхідним для визначення статусу дитини та, що впливатиме на можливість позивача представляти інтереси свого неповнолітнього онука у правовідносинах з державними органами та установами.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в межах доводів позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . до суду не прибули, про причину неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належно, зокрема шляхом розміщенням оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області вебпорталу судової влади України (а.с. 49-52) як особи місце фактичного проживання та перебування яких є невідоме, у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим проведення судового засідання за відсутності відповідачів.

Представник служби у справах дітей Вітовської РДА та представник Воскресенської ОТГ Вітовського району Миколаївської області вважали за можливе позбавлення відповідачів батьківських прав, та вказували, що таке рішення відповідатиме інтересам їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який протягом останніх п`ятнадцяти років виховується бабусею та дідусем ОСОБА_1 .

Також, з урахуванням віку неповнолітнього ОСОБА_4 , судом з`ясовано його думку щодо позбавлення його батьків батьківських прав у відношенні нього та проти чого він не заперечував. Повідомив суду, що батьків не пам`ятає. Проживає постійно з бабусею та дідусем ОСОБА_1 , а також сім`єю свого рідного дядька.

Свідок ОСОБА_10 . пояснила, що їх донька ОСОБА_3 в 2004 році виїхала з України, а ще раніше був депортований її чоловік ОСОБА_2 З того часу вони долею дитини не цікавляться. Онук проживає із ними. На сьогоднішній день вони позбавлені можливості документувати дитину та представляти його інтереси в державних органах і установах до визначення статусу онука.

Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії запису акту про народження ОСОБА_4 , його батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 35).

За даними копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦСу м. Мінгечевір Республік Азербайджану, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 08 липня 2000 року. До шлюбу наречена мала прізвище - ОСОБА_3 (а.с. 39).

Їх син ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , з бабусею ОСОБА_10 та дідусем ОСОБА_1 , навчається у Калинівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Вітовської РДА (а.с. 8-9, 11, 12). За даними Первомайської загальноосвітньої школи, ОСОБА_4 навчався в даному навчальному закладі з першого класу. Вихованням хлопчика займалися бабуся та дідусь.

За даними довідки комунального підприємства «Вітовський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом в Первомайській АЗПСМ Вітовського району Миколаївської області. Про стан здоров`я дитини піклуються бабуся та дідусь (а.с. 13).

Відповідно до копії постанови начальника відділення ІС ВГІРФО ММУ УМВС України в Миколаївській області від 20.11.2004 р., затвердженого начальником УМВС України в Миколаївській області та санкціонованої прокурором Миколаївської області, прийняте рішення про видворення ОСОБА_2 в країну постійного проживання в примусовому порядку (а.с. 14). Стосовно фактичного виконання даної постанови відомості відсутні.

Відповідно до висновку Вітовської районної державної адміністрації від 07 серпня 2019 року, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом останніх п`ятнадцяти років перебуває на вихованні та утриманні своїх бабусі ОСОБА_10 та дідуся ОСОБА_1 , та які поставили питання щодо позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні їх онука ОСОБА_4, мотивуючи невиконанням його батьками своїх обов`язків по відношенню до дитини, що вимагає визначення його статусу для можливості заявником представляти інтереси та захищати права дитини, паспортизувати неповнолітнього. Батьки дитини за вказані роки не вийшли на зв`язок і не цікавилися долею сина. 01.07.2019 року дідусь неповнолітнього, ОСОБА_1 подав заяву про тимчасове утримання онука, що є необхідним до вирішення питання щодо правового статусу хлопчика. 24 липня 2019 року на засіданні комісії виконкому Воскресенської селищної ради розглянуто питання та вирішено про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . батьківських прав у відношенні їх сина ОСОБА_4 , як таких, що ухилилися від виконання батьківських обов`язків. 21 серпня 2019 року комісія з питань захисту прав дитини при Вітовській райдержадміністрації також розглянула питання щодо поведінки відповідачів як батьків неповнолітнього ОСОБА_4 , та дійшла висновку про доцільність позбавлення їх батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 , та що таке позбавлення відповідає інтересам хлопчика (а.с. 5-7).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, з яких зокрема встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покинули свого сина у батьків відповідачки та протягом багатьох років його долею не цікавляться, не приймають будь-якої участі в його житті та матеріальному забезпеченні, тобто протягом багатьох років ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема з виховання, утримання, забезпечення здорових умов розвитку та життя свого сина ОСОБА_4 , 2003 року народження. За такого, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є обґрунтовані підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам неповнолітнього ОСОБА_4 .

Частиною 3 ст. 166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Не зважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо небажання стягувати аліменти, суд вважає, що таке рішення не залежить від волі позивача та має бути вирішено в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 .

Як встановлено в ході розгляду справи, неповнолітній ОСОБА_4 проживає та перебуває на утриманні свого дідуся - позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, відповідно до приписів ст.ст. 257, 258 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідачів на його користь на утримання їх сина ОСОБА_4.

Щодо розміру аліментів, то суд вважає, що їх розмір не може бути меншим ніж мінімально гарантований положеннями Сімейного кодексу України (ч. 2 ст. 182 СК України), тобто в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі по 768 грн. 40 коп., тобто з кожного по 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мінгечевір Азербайджан, громадянина Азербайджану, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку Азербайджану, батьківських прав у відношенні їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мінгечевір Азербайджан, громадянина Азербайджану, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.03.2016 року Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області, на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки Азербайджану, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.03.2016 року Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області, на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 768 грн. 40 коп., тобто з кожного по 384 грн. 20 коп. на рахунок UA6026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - судовий збір.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2019 року, з якого відраховувати строк набрання рішенням законної сили.

Копію повного тексту рішення учасники справи можуть отримати в канцелярії суду, починаючи з 13.11.2019 року.

Суддя Л.М. Семенова