Справа № 206/6267/19
Провадження № 2-о/206/934/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

присяжні Волкова М.І., Главна С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

прокурора Лихолата Б.Д.

представника заявника Чуйко Л.В.

лікаря-психіатра ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що 13.11.2019 ОСОБА_1 був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу внаслідок чого, він являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

У судовому засіданні лікар - психіатр та представник заявника вважали необхідним госпіталізувати ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, заяву просили задовольнити.

Прокурор підтримав думку лікаря - психіатра та представника заявника.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно ч. ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного.захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

У судовому засіданні було встановлено, що 13.11.2019 ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова КЗ «ОЦЕМД та МК`ДОР у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він представляє небезпеку для себе та оточуючих.

При обстеженні його психічного стану в КП «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, агресивно налаштований в адресу батька, висказує маячні ідеї впливу, побив батька.

ОСОБА_1 поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

Лікар-психіатр ОСОБА_5 підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що ОСОБА_1 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , показав суду, що він є батьком ОСОБА_1 та у його сина стався нервовий зрив, двічі була агресивна поведінка. В домашніх умовах лікуватися він не може, в зв`язку із чим, він звернувся до лікарні із заявою про стаціонарне лікування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що він є братом ОСОБА_1 та всі події пов`язані з психічним станом ОСОБА_1 відбуваються не перший рік. Стан ОСОБА_1 погіршувався поступово через обставини, які склалися в родині. Він вважає, що його брат ОСОБА_1 знаходився в стані афекту та він здорова людина.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала суду, що вона є матір`ю ОСОБА_1 та вона вважає, що стан її сина ОСОБА_1 викликаний внутрішнім конфліктом в сім`ї та йому потрібно лікуватися амбулаторно, але як само вона не знає та не розуміє.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.11.2019 було встановлено, що хворий ОСОБА_1 потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі №689/1338/16-ц.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

В зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 57-60, 258, 259, 264, 265,339-432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядкузадовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адрсею: АДРЕСА_2 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.11.2019

Головуючий суддя: К.С. Маштак

Присяжні: М.І. Волкова

С.О. Главна