Справа № 226/3174/19
Справа 226/3174/19
Провадження № 2/226/901/2019
і м е н е м У к р а ї н и
6 листопада 2019 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Трифонової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
представники відповідача Кудінова А.О. , Родигіна А.О. ,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів,
Відповідачем суду надано відзив, у якому з позовними вимогами позивача відповідач не погодився, зазначивши, що заявлена позивачем матеріальна шкода не є такою у розумінні статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції». Також право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обов`язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом у продукції та завданою шкодою. Вважають, що відповідно до положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» метролог, в результаті повірки приладу обліку води, застосовує повірочне тавро, а не опломбовує його. Опломбування приладу обліку вони та взяття його на облік виконавцем комунальної послуги не відносяться до виду правовідносин, що регулюються зазначеним законом. Також зазначили, що структура тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення не передбачає включення вартості послуги опломбування та використовуваних матеріалів або безоплатного надання такої послуги. Відповідно надання такої послуги безоплатно або самостійне передбачення її вартості у тарифі є порушенням ліцензійних умов здійснення господарської діяльності централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених Ліцензійними умовами, що тягне за собою застосування до підприємства адміністративно-господарських санкцій, тому їх вартість має бути відшкодована підприємству.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його позовом за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Представники відповідача Кудінова А .О. і Родигіна А.О. в судовому засіданні вимоги позову не визнали, обґрунтувавши свою позицію обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву. Просили суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Вислухавши представників відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в даному судовому провадженні наступні фактичні обставини.
У 2015-2016 роках між позивачем ОСОБА_1 і Комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» вже виникав спір щодо взяття на облік приладу обліку, стягнення матеріальної та моральної шкоди, про що свідчить надана суду заява від 12 жовтня 2015 року і копія рішення Апеляційного суду Донецької області від 20 квітня 2016 року, за яким суд зобов`язував Комунальне підприємством «Компанія Вода Донбасу» взяти на облік прилад обліку холодної води споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено (арк.спр.17-20).
На підтвердження своєї позиції представником відповідача суду надана калькуляція на опломбування (прийом в експлуатацію) засобу обліку води по Мирноградському ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» для населення та підприємств (арк.спр.32).
Проаналізувавши надані суду докази та доводи сторін, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Спір, який виник між сторонами, в частині вирішення питання про обов`язок здійснення опломбування приладу обліку води, регулюється нормами законодавства у сфері житлово-комунальних питань, а саме Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року N 2189-VIII (надалі Закон), Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (надалі Правила).
Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. Виконавець зобов`язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку; контролювати установлені міжповіркові інтервали,проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку,їх обслуговування та ремонт,у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.
Отже,аналіз нормативно-правової бази свідчить про право споживача, поряд з іншими, на взяття виконавцем на абонентський облік приладу обліку води споживача та вказує на обов`язок виконавця виконати такі дії.
Таким чином, ОСОБА_1 , як споживач і власник вимірювальної техніки має право на взяття виконавцем на абонентський облік квартирного засобу обліку води, а відповідач як виконавець зобов`язаний взяти на абонентський облік квартирний засіб обліку води. Тому його вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Вказівка представників відповідача у відзиві та поясненнях в суді про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що у тариф на послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення для Компанії не включені витрати пов`язані з опломбуванням, а безоплатне надання послуг з опломбування та закупку пломб є порушенням ліцензійних умов здійснення господарської діяльності, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки суперечать діючому законодавству.
Стаття 7 Закону не містить обов`язку споживача оплачувати такі послуги як опломбування/взяття на облік засобу обліку води виконавцем послуги, а представниками відповідача суду не надано відомостей на якій правовій підставі відповідачем вирішене питання про покладення витрат за опломбування саме на споживачів.
За правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки учасниками цивільних правовідносин, виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Та обставина, що у встановлені тарифи на послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення для Компанії не включені витрати на опломбування/взяття на облік засобу обліку води, не можуть бути підставою для порушення прав споживача.
Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди суд вважає необхідним зазначити таке.
Право на відшкодування майнової шкоди, завданої споживачу, передбачено пунктом 5 частини першої статті 4 та статтею 16 Закону «Про захист прав споживачів»,згідно з якою шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.
Отже, відповідно до цього Закону шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.
Продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати, виходячи з усіх обставин, зокрема пов`язаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку); використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити; час, коли продукцію було введено в обіг.
Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обов`язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом у продукції та завданою шкодою.
Оскільки заявлена позивачем вимога не є матеріальною шкодою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним в цій частині у задоволенні вимог позивачу відмовити.
Керуючись ст.ст. 7, 13, 259, 264-265 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 84 гривні 64 копійки позивачу відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2019 року.

Суддя Т.О. Коваленко