ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/1767/17

Апеляційне провадження №22-ц/813/3121/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

Суддів-Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря-Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

представник позивача- ОСОБА_2 ,

відповідач 1-Моторне (транспортне) страхове бюро України,

представник відповідача 1- Панасюк Олег Миколайович ,

відповідач ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Панасюка Олега Миколайовича в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року у складі судді Загороднюка В.І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі-МТСБУ), ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 листопада 2015 року, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем „Toyota", д/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Французький бульвар у м. Одесі, не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечну дистанцію, та допустила зіткнення з автомобілем „Toyota Carina E", д/н НОМЕР_2 , під його керуванням.

В результаті ДТП автомобіль марки „Toyota Carina E" відкинуло і сталося його зіткнення з автомобілем „Honda", д/н НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобіль, яким він керував, отримав механічні пошкодження.

Сума матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_1 , як власнику автомобіля, відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 22 грудня 2015 року склала 39 249,01 грн. Пошкоджений транспортний засіб „Toyota Carina E" потребує значного ремонту, на який в нього немає особистих коштів.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована, а його цивільно-правова відповідальність застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Зазначив, що він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, надав фахівцю, призначеному МТСБУ свій автомобіль для огляду, надав МТСБУ усі документи, необхідні для отримання страхового відшкодування, проте належного страхового відшкодування не отримав , а тому звернувся до суду для стягнення страхового відшкодування.

Також, внаслідок ДТП, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент зіткнення він пережив сильне душевне хвилювання за своє життя й здоров`я.

Посилаючись на вказані обставини просив суд стягнути на свою користь :

- з МТСБУ матеріальну шкоду в сумі 39 249,01 грн.;

- з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.;

- судовий збір з відповідачів у розмірі 640 грн.( а.с.1-3).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав,просив його задовольнити.

Представник відповідачаМТСБУ позов не визнав, надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач не звертався до МТСБУ з відповідною заявою про страхове відшкодування, ним не надано повного пакету документів, які визначені законом для виплати страхового відшкодування. 23 листопада 2015 року МТСБУ отримало від позивача повідомлення про ДТП, був складений звіт від 22 грудня 2015 року про пошкодження та вартість матеріальної шкоди. Вимоги про надання необхідних документів для виплати страхового відшкодування доведеніОСОБА_1 листом від 12 лютого 2016 року, які ним не виконані, а тому не має підстав для виплати страхового відшкодування (а.с.28-31).

Короткий зміст рішення першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м.Одеса від 18 січня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 39 249,01 грн. та судовий збір в розмірі 548 грн., а всього 39 797,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 6 000 грн. та судовий збір в розмірі 92 грн., а всього 6092 грн.

В іншій частині позову відмовлено (а.с.62-65).

Рішення суду про стягнення страхового відшкодування мотивовано тим, що відповідачка ОСОБА_7 не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, тому саме з МТСБУ слід стягнути на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 39 249,01 грн., внаслідок ДТП, яка сталась 10 листопада 2015 року, оскільки МТСБУ не виконало свої обов`язки щодо виплати позивачу страхового відшкодування, незважаючи на звернення останнього до МТСБУ із заявами про відшкодування шкоди 15 травня та 16 жовтня 2017 року.

Стягнення моральної шкоди мотивовано судом тим, що ОСОБА_1 завдана моральна шкода винними діями відповідачки у зв`язку з ДТП, оскільки пошкодженням автомобіля був порушений звичний спосіб життя всієї родини позивача, тому з ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода, яка визначена судом в розмірі 6 000 грн. (а.с.62-65).

Доводи апеляційної скарги та відзиви на скаргу

В апеляційній скарзі представник Панасюк О.М. в інтересахМТСБУ просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові до МТСБУ.

Неправильність рішення суду мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт, крім доводів, які містяться в його запереченнях зазначив, що судом не звернута увага, що:

- заява ОСОБА_1 з додатками від 10 листопада 2015 року до МТСБУ не надходила, при цьому, лист МТСБУ від 12 лютого 2016 року про надання необхідних документів позивачем отримано, що останнім не заперечувалося в суді першої інстанції;

- всупереч правилам п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заява ОСОБА_1 до МТСБУ щодо стягнення регламентованої виплати подана лише 15 травня 2017 року, тобто після спливу одного року з моменту скоєння ДТП (а.с.70-71).

У поясненнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду-без змін.

Зокрема, посилався на те, що:

- першу заяву про виплату страхового відшкодування позивач направив МТСБУ 25 грудня 2015 року, відразу після того, як йому стало відомо про висновки, до яких дійшов експерт автотоварознавець стосовно розміру шкоди;

- лист від 12 лютого 2016 року, яким нібито МТСБУ доводило до позивача вимоги Закону стосовно порядку проведення регламентованої виплати страхового відшкодування позивач не отримував. Відсутні докази не тільки отримання позивачем листа, але навіть поштового повідомлення;

- в процесі судового розгляду справи, а саме, 15 травня 2018 року та 16 жовтня 2017 року позивач знов звертався до МТСБУ з повторними заявами про виплату страхового відшкодування, але відповіді не отримав;

- у п.69 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа 755/18006/15) зроблено висновок, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі ( а.с.125-126).

Представник позивача в судове засідання не з`явився та просив розглянути справу у його відсутність (а.с.128).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника МТСБУ Панасюка О.М. , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, а також матеріали страхової справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов про стягнення з МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 39 249,01 грн., суд першої інстанції виходив з того, що сума матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП 10 листопада 2015 року підтверджена звітом автотоварознавчого дослідження № 23-12/15 від 22 грудня 2015 року, проведеного ТОВ Український експертний центр «Експерт - Сервіс Авто», яке діє на підстав договору з МТСБУ, а тому вказана сума підлягає стягненню з МТСБУ на користь позивача.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про стягнення матеріальної шкоди з МТСБУ на користь ОСОБА_1 є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2015 року, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем „Toyota", д/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Французький бульвар у м. Одесі, не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечну дистанцію, та допустила зіткнення з автомобілем „Toyota Carina E" д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль марки „Toyota Carina E" здійснив наїзд на перешкоду - автомобіль „Honda", д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.4).

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2016 року ОСОБА_7 , визнано винною у скоєні ДТП, яка мала місце 10 листопада 2015 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4 ).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобілю „Toyota Carina E", реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 не була застрахована, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПАТ „Українська пожежно-страхова компанія" 07 липня 2015 року за полісом № АІ/ 5212088. Строк дії договору до 06 липня 2016 року ( а.с.6 ).

Згідно матеріалам справи, 23 листопада 2015 року МТСБУ отримало від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП та відповідно до вимог п.34.2 ст.34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення надало 30 листопада 2015 року доручення ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», яке діє на підстав договору з МТСБУ від 01 квітня 2013 року та доручення № 29484 від 30 листопада 2015 року про оцінку транспортного засобу „Toyota Carina E", який надав оцінкувартості матеріального збитку у розмірі 39 249,01 грн.,нанесеного власнику автомобіля «Тойота Каріна Е» (а.с.7-10).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-1Ує спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.35.1ст.35 зазначеного Законудля отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

За п. 35.2.до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; є) відомості про банківські реквізити заявника.

Так, 23 листопада 2015 року МТСБУ отримало від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП, що підтверджено копією повідомлення ОСОБА_1 про ДТП, яке зареєстровано у МТСБУ 23 листопада 2015 року.

Однак протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП, ОСОБА_1 не подав до МТСБУ заяву про страхове відшкодування.

В запереченнях на позов від 15 травня 2017 року, представник Панасюк О.М. в інтересахМТСБУ зазначив, що МТСБУ отримало від ОСОБА_1 23 листопада 2015 року повідомлення про ДТП.Відповідно до вимог закону МТСБУ здійснило оцінку транспортного засобу та доведено до ОСОБА_1 листом №3/1-05/3819 від 12 лютого 2016 року про надання заяви про страхове відшкодування та документів для відшкодування шкоди ( а.с. 28).

Представник Панасюк О.М. в інтересахМТСБУ надав до апеляційного суду копію повідомлення №3/1-05/3819 від 12 лютого 2016 року, яка надіслана ОСОБА_1 за місцем його проживання про надання ним МТСБУ заяви та документів для відшкодування шкоди.

Як вбачається з листа від 12 лютого 2016 року, позивачу запропоновано для прийняття рішення щодо відшкодування заподіяної шкоди, відповідно до вимог ст.35 Закону, надатидо МТСБУ заяву про відшкодування шкоди, надати копії: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу, довідку про пошкодження автомобіля, постанову суду, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП, довідку ідентифікаційного номеру, паспорт, реквізити розрахункового рахунку та інші документи відповідно до вимог п.35.1 ст.35 зазначеного Закону.

При цьому, тільки 15 травня 2017 року, тобто лише після ознайомлення із запереченнями МТСБУ на позов від 15 травня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою до МТСБУ про здійснення страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 листопада 2015 року, яка була вручена МТСБУ 20 травня 2017 року (а.с. 51-52).

16 жовтня 2017 року ОСОБА_1 знов звернувся з заявою до МТСБУ, в якій повідомив, що він 15 травня 2017 року звертався з заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодних відповідей не отримав ( а.с.50).

Аналогічні факти щодо дат звернення ОСОБА_1 до МТСБУ із заявами про відшкодування шкоди у травні і жовтні 2017 року були встановлені й судом першої інстанції.

При цьому, висновки про звернення ОСОБА_1 до МТСБУ із заявами про відшкодування шкоди протягом року після скоєння ДТП, рішення суду першої інстанції не містить.

Позивач та його представник не оскаржили рішення суду першої інстанції в частині встановлення ним дат звернення ОСОБА_1 до МТСБУ з відповідними заявами про відшкодування шкоди лише у травні та жовтні 2017 року.

Тому апеляційний суд вважає, що зазначені учасники цивільного процесу погодилися із вказаними фактами, встановленими судом першої інстанції.

Відповідно до п.36.2 ст.36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування чи про відмову у його здійсненні.

Тобто, норми вказаної статті стосуються порядку прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та порядку його виплати, строків їх проведення, в тому числі, і підстав припинення їх перебігу, тобто рішення МТСБУ про відшкодування шкодиприймається при наявності заяви про виплату страхового відшкодування.

Так, пунктами 37.1 та 37.1.4 ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 ст.37 Закону №1961-1У строк є присічним і поновленню не підлягає.

Заява про виплату страхового відшкодування не є досудовою претензією, а є обов`язковим елементом юридичного складу, за наявності якого у відповідача (страховика) настає обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п. 37.1.3 ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, враховуючи викладене, для отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування потерпілий повинен подати страховику за договором обов`язкового страхування заяву на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно положень п. 37.1.4ст.37 вказаного Закону підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 листопада 2015 рокув передбачений законом річний строк, не надав страховій компанії пакет документів, перелік яких визначений у ст.35 вищевказаного Закону, а надав заяву про страхове відшкодування лише 15 травня та 16 жовтня 2017 року, строк подання якої минув 10 листопада 2016 року.

Оскільки ДТП сталася 10 листопада 2015 року, то саме з цієї дати починається відлік річного строку на звернення із заявою до МТСБУпро виплату страхового відшкодування, тому з метою реалізації свого права на отримання страхового відшкодування, позивач повинен був у строк до 10 листопада 2016 року подати страховику заяву на виплату страхового відшкодування, проте із вказаною заявою ОСОБА_1 звернувся до МТСБУлише 15 травня 2017 року, тобто після закінчення передбаченого законом річного строку.

Одже, позивач ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у строки та в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Саме до вказаного правового висновку дійшов Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року по справі №910/7449/17, провадження №12-104гс18, вказав в п.6.4, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що передбачає доведення кожною стороною тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту скоєння ДТП під час розгляду справи, суду першої та апеляційної інстанції позивачем та його представником не було надано.

Доводи представника позивача Любчик О . М. у поясненнях на апеляційну скаргу про те, що позивач першу заяву про виплату страхового відшкодування направив МТСБУ 25 грудня 2015 року апеляційний суд не бере до уваги, оскільки ані в позовній заяві, ані в суді першої інстанції позивач та його представник на заяву, подану в МТСБУ 25 грудня 2015 року, не посилались.

Тому, ксерокопії заяви та квитанції, доданих до зазначених пояснень (а.с.127), не є допустимими та достовірними доказами.

Крім того, апеляційний суд був позбавлений можливості з`ясувати походження цих доказів у позивача та його представника, оскільки вони двічі поспіль в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкодило розглядові справи у їх відсутність.

Враховуючи наведене, всупереч вищенаведеним вимогам законодавства позивачем не доведено факт його звернення до страховика із заявою про здійснення страхової (регламентної) виплати у строк, передбачений пунктом 35.1 ст.35 зазначеного Закону та надання необхідних документів для його виплати.

Звернення до страховика з заявою про страхове відшкодування з пропуском річного строку є підставою для відмови позивачу у здійснення страхового відшкодування.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 641/8243/14-ц (провадження № 61-10185св18), від 08 лютого 2018 року у справі № 233/6322/15-ц (провадження № 61-1080св18), від 19 грудня 2018 року у справі № 761/8048/16-ц (провадження № 61-8643св18).

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 39 249,01 грн. та судовий збір в розмірі 548 грн., а всього 39 797,01 грн.,не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджуються з матеріалами справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, тому рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині щодо стягнення матеріальної шкоди з МТСБУпідлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові в цій частині.

Рішення Приморського районного суду м.Одеса від 18 січня 2018 рокув частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржено, а тому апеляційним судом не переглядається.

У відповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

При поданні апеляційної скарги МТСБУ сплачено судовий збір у розмірі 2643 грн. (а.с.72), який підлягають стягненню з позивача на користь МТСБУ.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Панасюка Олега Миколайовича в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18 січня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2643( дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков