_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4944/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Маломуж А.І.,
за участі секретарів судового засідання - Абухіної Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи - Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59 Д» про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на багатоквартирний будинок,
01.07.2019 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на багатоквартирний будинок, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В зв`язку із створенням об`єднання, позивачу стало відомо, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , який є спільним майном власників квартир та нежитлових приміщень, згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, зареєстрований за Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» на підставі свідоцтв про право колективної власності №029186 від 29.12.2003 та №423005 від 18.11.2004 виданих Виконавчим комітетом Одеської міської ради, що є неприпустимим, оскільки право власності на окремі частини будинку вже зареєстровані за інвесторами.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху.
22.07.2019 року позивачка надала клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року у задоволені заяви про відстрочку сплати судового збору відмовлено та залишено без руху вказану позовну заяву.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2018 р. підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду по суті.
У судове засідання позивач не з`явилась, представник надав клопотання про відкладення, проте доказів поважності причин пропуску суду не надав..
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності виданого 28.12.2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі інвестиційного договору від 23.10.2004 та акту приймання-передачі квартири від 21.12.2004, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.01.2005.
В зв`язку із створенням об`єднання, позивачу стало відомо, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , який є спільним майном власників квартир та нежитлових приміщень, згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, зареєстрований за Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ» на підставі свідоцтв про право колективної власності №029186 від 29.12.2003 та №423005 від 18.11.2004 виданих Виконавчим комітетом Одеської міської ради.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надаючи правову оцінку доказам наданими позивачем, судом враховано вимоги викладені у статтях 76-82, 89 ЦПК України, якими передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивачем не надано доказів, яким чином скасування реєстрації права власності на весь багатоквартирний будинок усунуть порушені її права як власника квартири АДРЕСА_1 , та в чому саме полягає їх порушення.
Окрім того, належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
За приписами статті 51ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем пред`явлено позов про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на багатоквартирний будинок, але не зазначено, яким чином саме Виконавчий комітет Одеської міської ради має відношення до вказаних вимог і порушує її законні права та інтереси, що є також самостійною підставою для відмови у позові.
Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи - Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59 Д» про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на багатоквартирний будинок відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою складання повного судового рішення є 14.11.2019 року

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Маломуж А. І.