Справа № 573/2130/19
Номер провадження 6/573/34/19
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Білопілля подання державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Даценко Вікторії Вікторівни та начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Андрійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань по рішенню суду,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2019 року державний виконавець Білопільського РВ ДВС Даценко В.В. і начальник Білопільського районного ВДВС Краснянський А.А. звернулися з поданням, яке мотивували тим, що в ДВС перебуває виконавче провадження АСВП №58682531 з примусового виконання виконавчого листа №573/2332/18, виданого 26 лютого 2019 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» 22651 грн. 50 коп. заборгованості.

Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій було встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_1 у ДФС відсутня, пенсію він не отримує, нерухомого майна за ним не зареєстровано, кошти на рахунках у банку відсутні, заявники просять тимчасово обмежити боржника в праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань по рішенню суду.

У судове засідання начальник Білоіпльського РВ ДВС Краснянський А.А. і державний виконавець Даценко В.В. не з`явилися. Остання подала заяву про розгляд справи без участі представника виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Білопільському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області знаходиться виконавче провадження ВП №58682531 з примусового виконання виконавчого листа №573/2332/18, виданого 26 лютого 2019 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» 22651 грн. 50 коп. заборгованості.

Постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС Даценко В.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

З листа АТ КБ «Приватбанк» від 10 квітня 2019 року вбачається, що на підставі постанови державного виконавця були арештовані кошти ОСОБА_1 в сумі 25052 грн. 17 коп. Для виконання постанови коштів на рахунках недостатньо.

Транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Як повідомив Пенсійний фонд України на запит державного виконавця, інформація про ОСОБА_1 , як отримувача пенсії, а також про його працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами чи про останнє місце роботи в Пенсійному фонді відсутня.

За інформацією Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями щодо боржника ОСОБА_1 , платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження щодо боржника ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У пункті 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Так, у поданні державного виконавця зазначено, що 09 липня та 03 жовтня 2019 року нею було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника. Проте, належних допустимих доказів зазначеного суду надано не було.

Також у поданні зазначеного, що 15 серпня 2019 року державним виконавцем направлявся виклик з вимогою до ОСОБА_1 з`явитися до виконавця та надати пояснення щодо сплати боргу за виконавчим документом. Але доказів зазначеного суду також надано не було. На підтвердження цих своїх доводів виконавець надала суду копію чеку та списку осіб, яким направлялася поштова кореспонденція. Але з цих документів неможливо встановити, що саме було направлено боржнику, ти чи отримав останній кореспонденцію.

Крім того, матеріали справи не містять доказів надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 березня 2019 року, що б свідчило про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження. Належних і допустимих доказів, які б свідчили про обізнаність боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження, суду надано не було.

Довідки про розмір заборгованості по виконавчому документу державним виконавцем суду також надано не було.

З листа АТ КБ «Приватбанк» від 10 квітня 2019 року вбачається, що виконання постанови коштів на рахунках недостатньо. Проте, з даного листа неможливо встановити скільки коштів знаходиться на рахунках боржника.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням державним виконавцем достатніх і достовірних доказів того, що боржник знає про існування в нього зобов`язання зі сплати на користь КС «Істок» 22651 грн. 50 коп. заборгованості та ухиляється від його виконання, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про те, що боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, у задоволенні подання необхідно відмовити.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Даценко Вікторії Вікторівни та начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Андрійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань по рішенню суду відмовити за безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя -