Ухвала

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 201/2485/17

провадження № 61-8287 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Свистунової О. В., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені договори депозитних вкладів та карткових рахунків, а саме: 1) 29 серпня 2016 року вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців № SAMDNWFD901, на суму 1 442 183 грн 72 коп. терміном до 29 серпня 2017 року включно, зі сплатою 19,5 % річних, станом на 21 грудня 2016 року залишок коштів по вкладу становив 1 499 824 грн 95 коп.; 2) 04 серпня 2015 року вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців № SAMDNWFD901, на суму 950 561 грн 20 коп., договір переукладався, терміном до 10 лютого 2017 року включно, зі сплатою 18,5 % річних, залишок коштів по вкладу становив 1 209 822 грн 28 коп.; 3) 30 вересня 2015 року вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців № SAMDNWFD201, на суму 667 392 грн 20 коп., договір переукладався, терміном до 03 жовтня 2017 року включно зі сплатою 19,5 % річних, залишок коштів по вкладу становив 841 892 грн 11 коп.; 4) 30 вересня 2016 року вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців № SAMDNWFD301, на суму 771 330 грн 24 коп. терміном до 30 вересня 2017 року включно, зі сплатою 19,5 % річних, залишок коштів по вкладу становив 791 637 грн 87 коп.; 5) 30 липня 2015 року вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців № SAMDNWFD200, на суму 557 448 Євро 12 центів, договір переукладався, терміном до 05 лютого 2017 року включно, зі сплатою 7 % річних, залишок коштів по вкладу становив 557 497 Євро 98 центів; 6) 03 червня 2016 року вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців № SAMDNWFD701, на суму 182 369 грн 78 коп., договір переукладався, терміном до 03 червня 2017 року включно, зі сплатою 19 % річних, залишок коштів по вкладу становив 196 763 грн 39 коп.; 7) 19 жовтня 2015 року вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців № SAMDNWFD901, на суму 126 555 грн 03 коп., договір переукладався, терміном до 22 жовтня 2017 року включно, зі сплатою 19,5 % річних, залишок коштів по вкладу становив 156 418 грн 69 коп.; 8) 29 січня 2016 року вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців № SAMDNWFD201, на суму 34 410 грн 76 коп. терміном до 29 січня 2017 року включно, зі сплатою 24,0% річних, залишок коштів по вкладу становив 40 366 грн 99 коп.; 9) 30 травня 2011 року вклад «Накопичувальний», строком на 12 місяців № SAMDN0743, на суму 50 грн, договір неодноразово переукладався, зі сплатою 13,75 % річних, залишок коштів по вкладу становив 55 720 грн 86 коп.

Відповідач зобов`язання за вищевказаними договорами певний час виконував належним чином. Проте 22 грудня 2016 року при перегляді своїх рахунків у «Приват24» їй стало відомо про списання банком коштів за вказаними договорами згідно з наказом банку від 21 грудня 2016 року № 44. Повідомлення про ці списання банк їй не надсилав. Списані кошти за договорами: 1) 1 499 824 грн 95 коп. за договором від 29 серпня 2016 року № SAMDNWFD901; 2) 1 209 822 грн 28 коп. за договором від 04 серпня 2015 року № SAMDNWFD901; 3) 841 892 грн 11 коп. за договором від 30 вересня 2015 року № SAMDNWFD201; 4) 791 637 грн 87 коп. за договором від 30 вересня 2016 року № SAMDNWFD301; 5) 557 497 Євро 98 центів за договором від 30 липня 2015 року № SAMDNWFD200; 6) 196 763 грн 39 коп. за договором від 03 червня 2016 року № SAMDNWFD701; 7) 156 418 грн 69 коп. за договором від 19 жовтня 2015 року № SAMDNWFD901; 8) 40 366 грн 99 коп. за договором від 29 січня 2016 року № SAMDNWFD201; 9) 55 720 грн 86 коп. за договором від 30 травня 2011 року № SAMDN0743; за картками/рахунками: 10) № НОМЕР_1 (картка Platinum) - 412 грн 35 коп. 11) № НОМЕР_2 (картка для виплат Голд) - 8 341 грн 85 коп.; 12) № НОМЕР_3 (картка для виплат Голд) - 653 Євро 91 цент; 13) № НОМЕР_4 (Бонусний договір) - 117 грн 54 коп.; 14) № НОМЕР_5 (картка Platinum) - 20 доларів 78 центів США; 15) № НОМЕР_6 (картка Platinum) - 0,84 Євро; 16) № НОМЕР_7 (картка для виплат Голд) - 0,61 доларів США.

25 січня 2017 року вона зверталася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про повернення коштів на відкриті на її ім`я рахунки та просила банк надати належним чином посвідчені копії документів про повернення цих коштів. Проте, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану вимогу не виконало, кошти їй не повернуло. Такими діями порушено її майнові права, завдано майнової та моральної шкоди. Вона не є пов`язаною з банком особою, а фактично відбулась конфіскація належного їй майна, у той час як відповідне судове рішення не приймалось.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд розірвати вказані спірні договори та за картками/рахунками, укладеними між нею і ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнути з банку на її користь 4 801 318 грн 88 коп., 558 152 Євро 73 цент, 21 долар 39 центів США, та моральну шкоду у розмірі 2 014 427 грн 44 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року у складі судді Ткаченко Н. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договори, укладені між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 : від 29 серпня 2016 року № SAMDNWFD901; від 04 серпня 2015 року № SAMDNWFD901; від 30 вересня 2015 року № SAMDNWFD201; від 30 вересня 2016 року № SAMDNWFD301; від 30 липня 2015 року № SAMDNWFD200; від 03 червня 2016 року № SAMDNWFD701; від 19 жовтня 2015 року № SAMDNWFD901; від 29 січня 2016 року № SAMDNWFD201; від 30 травня 2011 року № SAMDN0743, а також за картковими/поточними рахунками: № НОМЕР_1 (картка Platinum); № НОМЕР_2 (картка для виплат Голд); № НОМЕР_3 (картка для виплат Голд); № НОМЕР_4 (Бонусний договір); № НОМЕР_5 (картка Platinum); № НОМЕР_6 (картка Platinum); № НОМЕР_7 (картка для виплат Голд).

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 801 318 грн 88 коп., 558 152 Євро 73 центи, 21 долар 39 центів США. У задоволенні позову ОСОБА_1 у частині відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що меморіальні ордери, на підставі яких було здійснено списання ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів з рахунків позивачки, оформлені на паперових носіях відповідачем, ініціатором списання теж був ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі власного наказу від 21 грудня 2016 року № 44. Згідно зі статтею 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження на розпорядження зобов`язаннями банку перед пов`язаними особами надано виключно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за таких обставин не могли бути передані банку. У вказаному наказі відсутнє посилання про здійснення списання коштів з рахунків клієнтів на підставі договорів про придбання акцій, що укладались уповноваженими представниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від імені пов`язаних осіб та від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з повноваженнями передбаченими статтею 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відсутнє посилання на договір про придбання акцій у меморіальних ордерах.

Суд послався на те, що відсутність списання коштів з рахунків позивача за договором про придбання від її імені акцій також підтверджено розходженнями фактично списаних сум та суми, на яку були придбані акції додаткової емісії банку. У вказаному наказі, меморіальних ордерах, виписках за рахунками також відсутнє посилання на здійснення списання коштів на підставі статті 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд вказав, що абзац 7 частини шостої статті 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено право Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпоряджатись необтяженими грошовими зобов`язаннями банку перед пов`язаними особами, а також необтяженими грошовими зобов`язаннями перед фізичними і юридичними особами, що не пов`язані з банком, суперечить статті 41 Конституції України і не міг бути застосований, оскільки постановою від 18 грудня 2016 року № 961 Кабінетом Міністрів України було визначено відчуження пакету акцій банку за одну гривню. Суд вважав наявними обставини безоплатного вилучення майна позивача державою, що є тотожним конфіскації майна та могло бути за статтею 41 Конституції України застосовано виключно на підставі судового рішення.

Крім того, суд дійшов висновку про порушення статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 321, 353 ЦК України і вважав нікчемним договір про придбання акцій, укладений від імені позивачки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до частини першої статті 228 ЦК України, оскільки цей договір порушує публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод позивача, мало місце незаконне заволодіння майном позивача і порушення конституційної гарантії права власності.З цих підстав суд також дійшов висновку про наявність помилкового переказу коштів з рахунків позивача, оскільки кошти ПАТ КБ «ПриватБанк» були списані неправомірно.

Відсутні правові підстави вважати позивачку пов`язаною з банком особою, оскільки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано докази на підтвердження того, що рішення Фондом при визначенні переліку пов`язаних осіб, чиї кошти підлягали конвертації у капітал банку, приймалось на підставі рішення Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105. Таким чином, при виконанні наказу відповідача від 21 грудня 2016 року № 44 та здійсненні переказів коштів працівники банку не використовували і не приймали до уваги, як перелік пов`язаних осіб, що був наявний у банку, так і рішення Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105, а керувались виключно переліком осіб за додатком 2 до наказу банку від 21 грудня 2016 року № 44.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволена. Апеляційна скарга Національного банку України задоволена частково, рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову ОСОБА_1 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення грошових коштів відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що списання спірних сум з рахунків ОСОБА_1 здійснено на підставі договору про придбання акцій від 20 грудня 2016 року № 95/2016, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , згідно з умовами якого позивачка придбала акції додаткової емісії в обмін на відступлення права вимоги за грошовими зобов`язаннями по власних рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначений договір про придбання акцій у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105 «Про визначення осіб пов`язаними з ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент розгляду справи є чинним та позивачем не оскаржувалося, проте саме цим рішенням ОСОБА_1 було визначено як особу, пов`язану з ПАТ КБ «ПриватБанк», що і дало право банку укладати договір про придбання акцій.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що виведення ПАТ КБ «ПриватБанк» з ринку та продаж його державі було здійснено на підставі статті 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2016 року № 961. При цьому Кабінет Міністрів України визначив у вказаній постанові ціну пакета акцій, тобто ціну договору про відчуження усього пакету акцій ПАТ КБ «ПриватБанк» - одна гривня, у тому числі й акцій додаткової емісії, які були придбані за кошти позивачки. Таким чином, Кабінетом Міністрів України фактично було прийнято рішення щодо продажу всього пакету акцій банку, у тому числі додаткової емісії, безоплатно, на користь держави. Унаслідок чого було укладено вищевказаний договір, у тому числі про відчуження належних позивачу акцій, що по суті є конфіскацією майна, тобто порушенням статті 41 Конституції України, так як не було попереднього відшкодування. Ураховуючи викладене, положення статті 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не могли бути застосовані, а договір про придбання акцій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від імені позивачки за її кошти є нікчемним на підставі статті 228 ЦК України. Вказані обставини свідчать про те, що мав місце помилковий переказ коштів з рахунків позивачки, оскільки кошти ПАТ КБ «ПриватБанк» були списані неправомірно. Позивачка не є пов`язаною з банком особою і порушено її право власності.

Рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105 «Про визначення осіб пов`язаними з ПАТ КБ «ПриватБанк» не оскаржено, але не впливає на спірні правовідносини.

У листопаді 2019 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у справі.

Доводи осіб, які подали відзиви

У червні 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк», Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подали три відзиви на касаційну скаргу, які за своїм змістом є ідентичними, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою. 13 грудня 2016 року Національним банком України прийнято рішення № 105 «Про визначення осіб, пов`язаними з ПАТ КБ «ПриватБанк», яким ОСОБА_1 визнано пов`язаною особою з ПАТ КБ «ПриватБанк», вказане рішення у встановленому законом порядку недійсним не визнавалось й належними доказами не спростовано.

Фактично, за грошові кошти з депозитних та карткових рахунків позивачки, як пов`язаної з банком особи, були придбані акції додаткової емісії ПАТ КБ «ПриватБанк», які у подальшому відчужені на користь держави не помилково, а на підставі передбачених законом підстав. При цьому уповноважена особа Фонду, яка під час дії тимчасової адміністрації в АТ КБ «ПриватБанк» діяла від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі меморіальних ордерів, що видані банком як спеціальною фінансовою установою, за підписом Фонду у порядку визначеному положеннями статті 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», здійснила списання грошових коштів від імені позивачки як його представник. Зазначене підтверджує, що списання коштів з рахунків позивачки здійснено за наявності відповідної правової підстави, якою є договір про придбання акцій, укладений на виконання вимог закону.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року справу № 826/20221/16 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Соловйової Н. А., Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Шевченка А. М., Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Славкіної М. А., ПАТ КБ «ПриватБанк», Міністерства фінансів України, публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про визнання протиправними та скасування рішень, поворот їх виконання передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 серпня 2019 року справу № 826/13813/17, в якій скасовано повністю рішення Комісії з питання визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105, яке є предметом розгляду і у справі, яка переглядається, зупинив провадження у справ до розгляду Великою Палатою Верховного Суду наведеної вище справи.

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 826/20221/16.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про зупинення касаційного провадження задовольнити.

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкодидо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 826/20221/16 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» Соловйової Наталії Анатоліївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» Шевченка Андрія Миколайовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» Славкіної Марини Анатоліївни, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Міністерства фінансів України, публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про визнання протиправними та скасування рішень, поворот їх виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк