РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук К.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2019 р. він, ОСОБА_2 , звернувся до Богунського районного суд м. Житомира про зменшення розміру аліментів обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він належним чином виконує рішення суду, але сума аліментів у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, на час розгляду позову є для нього непосильною тому просить зменшити суму аліментів до 1200 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.02.2016 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В подальшому відповідачка звернулася до суду про збільшення розміру аліментів а саме у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2019 р. позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені а саме змінений розмір аліментів, які стягуються за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.02.2016 р. та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог.

Відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач тривалий час мешкає у Польші, заробляє, по міркам України, достатньо грошей, щоб виплачувати саме таку суму аліментів у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про задоволення позову.

За рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 04.02.2016 р. з ОСОБА_5 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500,00 грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а. с. 10).

В подальшому ОСОБА_2 звернулася до суду про збільшення розміру аліментів а саме у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2019 р. позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені а саме змінений розмір аліментів, які стягуються за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.02.2016 р. та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. (а. с. 11-12).

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, надав суду інформацію, що він дійсно працює в республіці Польша чоботарем. Крім того йому встановлений діагноз варикозне розширення вен нижніх кінцівок І стадії, в наслідок чого виникли непередбачувані витрати на ліки та профілактичний одяг. Разом з тим, ОСОБА_2 звернув увагу, що окрім обов`язкових платежів, він купував дітям одяг, канцелярські прилади. (а. с. 13-33).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до приписів ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання двох дітей з 2027,00 грн. до 1200,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Позивач надав суду документи зі змісту яких свідчить, що його дохід становить 2 900 грн., а аліменти він повинен сплачувати 4 054 грн. на двох дітей. Представник позивача у суді підтримав доводи позивача.

Суд критично відноситься до доводів позивача та його представника в частині отримуючих позивачем доходів. Судом встановлено, що станом на 01.07.2019 р. мінімальна заробітна плата, затверджена урядом Республіки Польша, становить 2 250 злотих на місяць, що за курсом НБУ станом на 01.09.2019 р. становить 14 332,50 грн. Крім того, з наданих суду медичних документів не вбачається, що ОСОБА_2 признаний інвалідом. Разом з тим, висновок приватної медичної компанії, не можуть перешкоджати його роботі чоботарем.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.2019 р. було вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Судом було роз`яснено порядок оскарження рішення суду але у передбачений чинним законодавством порядком ОСОБА_2 рішення суду не оскаржив.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» станом на день подання позовної заяви до суду встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2118,00 грн., який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

За наведених обставин, з метою забезпечення права малолітніх дітей на належне утримання, суд вважає, що позивачем не наведено необхідних та достатніх доказів щодо змінити розмір аліментів а саме їх зменшення, які стягуються з ОСОБА_2 у розмірі 2027,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, ст. ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352-353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Перекупка І.Г