Провадження №2/235/1710/19
Справа №235/4878/19

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно дол. Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.08.1992 року № 141. На момент смерті матері вона навчалася у Запорізькій області, на вихідні приїжджала додому, з якою у неї фактично велося спільне господарство.

08 січня 2019 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім того, нотаріусом при оформленні Постанови було невірно зазначено факт її проживання, оскільки фактично вона проживала разом з матір`ю. Просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 55.8 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутності (а.с.58).

Представник відповідача Михайлівської сільської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у відсутності представника.(а.с.59).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 ( а. с. 8-10).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 14).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок загальна площа вказаного об`єкту нерухомості становить 55,8 кв. м., житлова 29,9 кв. м. ( а. с. 12), ринкова вартість об`єкта нерухомості згідно звіту про оцінку майна становить 64343 грн. ( а. с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зверталась до Михайлівської сільської ради із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі їй було відмовлено у зв`язку з тим, що дане Свідоцтво було оформлено виконавчим комітетом Михайлівської сільської Ради народних депутатів 06.08.1992 року в одному екземплярі і надано власнику (а.с.60).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 не надано правовстановлюючого документу на жилий будинок (а.с.27).

Згідно листа Другої Покровської державної нотаріальної контори від 20.08.2019 року за № 840/01-16 спадщина після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалась, коло спадкоємців невідомо ( а.с. 41).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до правил ст.ст. 15,16, ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до нотаріуса із заявою про

прийняття спадщини, судом не встановлено в наявності у позивача правовстановлюючого документу на житловий будинок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2019 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Належність спадкодавцю ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено копією свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.08.1992 року, відповідно до якого ОСОБА_2 як голові колгоспного двору належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 ( а.с.14), довідкою Михайлівської сільської ради за № 535 від 17.10.2019 року щодо належності вказаного домоволодіння спадкодавцеві ОСОБА_2 ( а.с. 60), копією технічного паспорту на зазначений об`єкт нерухомості ( а.с. 11-13).

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема встановлення судом факту належності ОСОБА_2 на праві власності 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , а також ,зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу незважаючи на наявність реєстрації на об`єкт нерухомого спадкового майна, що підтверджено відміткою в копії Свідоцтва про право власності, встановлення факту відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в судовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1218, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності у порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 55,8 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: