Справа № 373/1723/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №373/1723/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб із ОСОБА_2 , який був зареєстрований 10 лютого 2018 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (актовий запис № 26).

Посилається на те, що після народження сина та укладення шлюбу проживали спільно із відповідачем. Однак в подальшому через різні погляди на життя та виховання дитини, ведення домашнього господарства відносини між сторонами погіршилися. Протягом останнього часу спільне господарство сторони не ведуть, подружні відносини припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. На зараз між сторонами спору щодо місця проживання сина чи майнового спору немає.

На підтвердження факту одруження позивач надав оригінал свідоцтва про одруження (а.с. 6). Факт народження дитини підтверджений свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Склад сім`ї позивача підтверджений довідкою № 4 від 19.09.2019 ( а.с. 10).

До суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, шлюб просить розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України.

З врахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 лютого 2018 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (актовий запис № 26) - розірвати.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним 24.09.2019 АТ «ПРИВАТБАНК», квитанція № 0.0. .1, в розмірі 768 гривень 40 коп., що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя: Я. І. Керекеза