Справа № 311/2898/19
Провадження № 2/311/959/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 зазначив, що 15 грудня 2009 року його мати, ОСОБА_4 , склала заповіт у Широківській сільській раді Василівського району Запорізької області, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету ради Мирошниченко Т.А.

11 липня 2012 року ОСОБА_4 померла.

09 січня 2013 року позивач звернувся до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 3 за 2013 рік.

24 квітня 2019 року він звернувся до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що нотаріусом видано відповідну постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. В постанові зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщини на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього.

Надати нотаріусу документи що підтверджують право власності на вказаний будинок позивач не має можливості, оскільки будинок придбано його батьками у 1963 році на підставі договору купівлі-продажу. В цьому будинку проживала родина позивача з 1963 року. Протягом життя батьки позивача мали право на отримання свідоцтва про право власності на будинок, але не скористалися ним та не зареєстрували таке право, тому він не має жодних документів, що підтверджували би право власності на цей будинок.

Батько позивача, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті мати позивача прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину, однак будинок не оформила.

У батьків позивача було п`ять дітей: перший - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , другий - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , третій - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , четвертий - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, п`ятий позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Брат позивача ОСОБА_8 мешкає у АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 ОСОБА_10 мешкає у АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження ОСОБА_6 позивачу не відомо. Після смерті матері брати позивача подали заяви до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини після матері на його користь.

За адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 мати позивача ОСОБА_4 проживала до 2011 року та була зареєстрована до 2012 року. У 2011 році у матері погіршилось здоров`я і позивач забрав її жити до себе за адресою АДРЕСА_3 В зв`язку з отриманням нею пільг зі сплати комунальних послуг, вона змінила реєстрацію.

З 2014 року позивач фактично володіє та користується будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 60,0 кв.м, житловою площею 22,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 .

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явились, проте до суду надійшли заяви від відповідачів з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мати позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер брат позивача - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с.13).

Той факт, що позивач є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 в графі «батько» якого записаний « ОСОБА_5 » та в графі «мати» записана « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , в графі «батько» якого записаний « ОСОБА_5 » та в графі «мати» записана « ОСОБА_4 » (а.с.11).

Той факт, що відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , в графі «батько» якого записаний « ОСОБА_5 » та в графі «мати» записана « ОСОБА_4 » (а.с.12).

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 15 грудня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №101, ОСОБА_4 все належне їй майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на яке вона за законом матиме право, заповіла сину, позивачу у справі ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до інформаційної довідки №57751483 від 01 жовтня 2019 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, заповіт складений ОСОБА_4 є дійсним (а.с.58).

Характеристика житлового будинку АДРЕСА_1 , підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області станом на 14 травня 2019 року (а.с.20-25).

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 09 квітня 1963 року, посвідченого секретарем Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_5 придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Широке (а.с АДРЕСА_4 .

Відповідно до довідки №755 від 11 липня 2019 року, виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, житловому будинку, який зазначений в договорі купівлі-продажу будинку розташованого в селі Широке від 09 квітня 1963 року, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Згідно витягу зі звіту про незалежну оцінку, складеного ФОП ОСОБА_11 , ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 липня 2019 року становить 55 440 грн. (а.с.29-30).

Постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії №309/02-31 від 24 квітня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав документ, що посвідчує право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19).

Згідно матеріалів спадкової справи №3/2013, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області (а.с.52-58), із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 09 січня 2013 року звернувся позивач ОСОБА_1 та 08 лютого 2014 року отримав свідоцтва про право на спадщину після її смерті (а.с.52 зворот, 55, 55 зворот).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем усього майна після смерті ОСОБА_4 , який належним чином прийняв спадщину та успадкував будинок за заповітом, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити.

Визнати за Пальком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко