Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 211/182/17

провадження № 61-19993ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду із позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позовна заява мотивована тим, що 30 червня 2010 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6 000,00 грн на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого, станом на 30 листопада 2016 року, утворилася заборгованість у розмірі

48 807,16 грн, з яких: 5 611,00 грн - заборгованість за тілом кредиту,

37 395,82 грн - проценти за користування кредитними коштами,

3 000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2 300,00 грн - штрафу (процентна складова).

ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву та просила застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»

46 006,82 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 30 червня 2010 року, яка складається з наступного: 5 611,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 37 395,82 грн - проценти за користування кредитними коштами, 3 000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками, пенею та комісією - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками, пенею та комісією - відмовлено.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в частині загального розміру заборгованості за кредитом, стягнутого з

ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», змінено, зменшено цей розмірі з 46 006,82 грн до 5 611,00 грн.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 197,98 грн.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь

АТ КБ «ПриватБанк» змінено, зменшено цей розмір з 1 600,00 грн до

192,00 грн.

В іншій частині рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року залишено без змін.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 2 112,00 грн.

05 листопада 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду

від 07 жовтня 2019 року та залишити в силі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у справі № 211/182/17 є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 807,16 грн.

Ціна позову у даній справі становить 48 807,16 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа

№ 211/182/17 є малозначною в силу вимог закону.

АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для банку виняткове значення (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Проте АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Вказівка на невиконання відповідачем зобов`язань за договором фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для АТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції дав оцінку доводам сторін, прийняв судове рішення відповідно до існуючої судової практики, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня

2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, так як судове рішення відповідає єдиній правовій позиції.

Отже, у Верховного Суду відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржене судове рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило