Справа № 310/5117/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 листопада 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Жука А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстрований відповідач - їх син, але за місцем реєстрації останній не проживає з 2015 року, його фактичне місце проживання їм не відоме, але реєстрація відповідача у належній їм квартирі суттєво впливає на їх бюджет в частині оплати за комунальні послуги. Просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Жук А.М. позовну заяву підтримали та просили задовольнити. Також позивачка пояснила, що її син не проживає за місцем своєї реєстрації з лютого 2015 року, він виїхав до РФ працювати, потім нібито поїхав в Київ, а де знаходиться на даний час їй невідомо. Відповідач витрати по утриманню житла не несе, його речей в квартирі не має.

Позивач ОСОБА_5 до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, сповіщений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та позов та заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що знає позивачів, вони сусіди. Крім того, зазначила, що знає їх сина ОСОБА_8 , але не бачила останнього з лютого 2017 року. Зі слів ОСОБА_1 знає, що ОСОБА_4 уїхав. Була у квартирі позивачів, речей Дениса там не має.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П. від 24.05.2016р., р.№238 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру парв власності на нерухоме майно №60017324 від 27.05.2016р., свідоцтвом про право власності від 13.08.2003року, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради серія НОМЕР_2 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1235074 від 13.08.2003р., договором дарування від 21.03.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1463170 від 21.03.2013р.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №9064 від 03.06.2019р., виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з акту про фактичне не проживання особи, складеного 06.06.2019р. комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.02.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За таких обставин судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , проте зареєстрований, а наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачами прав власника нерухомого майна.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачам у здійсненні ними права користування та розпорядження належним їм на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 206, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян