Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/656/19
Провадження № 2/499/417/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" листопада 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частину земельної ділянки за кожною неповнолітньою дитиною.

В позові посилалася на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є с. Руська Слобідка Іванівського району Одеської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 6,57 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Северинівської сільської ради.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Наразі на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2017 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на належну частину земельної ділянки.

Позивач, як опікун неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак встановила, що неповнолітні діти померлої ОСОБА_6 , що спадщину отримати не можуть у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу а саме державного акту. Позивач не володіє інформацією щодо знаходження оригіналу державного акту.

Отже, позивач отримати свідоцтво про право на спадщину на користь неповнолітніх дітей не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягала.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, на адресу суду повернулися конверти, в який їм направлялися судові повістки з відміткою, що адресати відсутні, разом з тим, оскільки судові повістки направлялися відповідачам за місцем реєстрації, та у відповідності до ст.128 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надали, відзиву не надіслали, про причини неявки не повідомили, тому суд визнає їх неявку з неповажних причин та вважає за можливе провести підготовче судове засідання у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Померла ОСОБА_6 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей.

Як вбачається діти є неповнолітніми.

Відповідно до розпорядження Іванівської РДА від 14.12.2012 року №540/А-2012 ОСОБА_1 , тобто позивача було призначено опікуном ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження Іванівської РДА від 14.12.2012 року №541/А-2012 ОСОБА_1 , тобто позивача було призначено опікуном ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 за життя належала земельна ділянка площею 6,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-ОД №057768.

Належність даної земельної ділянки ОСОБА_6 підтверджується копією державного акту, а також рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2017 року, відповідно до якого дану обставину було встановлено, та визнано за ОСОБА_4 , донькою померлої ОСОБА_6 право власності на 1/4 вищевказаної земельної ділянки, також даним рішенням було встановлено, що померла ОСОБА_6 була також матір`ю ОСОБА_5

Діти померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважається такими, що спадщину прийняли, оскільки на момент відкриття спадщини та наразі є неповнолітніми. (ч.4 ст.1268 ЦК України).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса в інтересах неповнолітніх з метою оформлення спадкового майна, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, оскільки оригінал державного акту на даний час у неї відсутній, що є перешкодою для отримання свідоцтва позивачем на користь неповнолітніх, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, єдиним способом захисту позивача свого права на спадщину, було звернення до суду із позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення, а ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України встановлено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини

Відповідно до п. б ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції на час відкриття спадщини), право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно до п.2 ч. 6 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції на час відкриття спадщини) на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень,роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року «Про затвердження порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» (чинному на час відкриття спадщини) територіальний орган Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку : а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно - правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 на законних підставах мала право власності на земельну ділянки площею 6,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-ОД №057768, оригінал якого у позивача відсутній.

Відповідно до ч1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, отже враховуючи, що померла ОСОБА_6 мала чотирьох дітей, то частка кожного з них становить 1/4.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити.

На підставі ст. ст. 1218, 1223, 1225, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_4 (зареєстрована АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (зареєстрована АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з 1/4 частини земельної ділянки площею 6,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №057768.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з 1/4 частини земельної ділянки площею 6,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №057768.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, то рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов