КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 760/8773/17

провадження № 22-ц/824/13696/2019

14 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Примушку О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОДІМ» про стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року в складі судді Українця В. В.,

встановив:

18.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОДІМ» (далі - ОСББ «ЄВРОДІМ») та ОСОБА_2 на його користь 70 479 грн та зобов`язати відповідачів забезпечити постійний контроль за технічним станом тераси, прилеглої до квартири АДРЕСА_1 , усунення будь-яких порушень у технічному стані тераси, конструкцій, розташованих на терасі, запобігати затіканню квартири АДРЕСА_6 .

Посилався на ті підстави, що актом про залиття квартири АДРЕСА_6 від 03 серпня 2015 року, складеного за участю працівників ОСББ «ЄВРОДІМ», встановлено чергове затоплення належної йому квартири та прилеглого до квартири балкону.

Для встановлення причин затоплення було оглянуто відкриту терасу, прилеглу до квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2

Власником нежитлових і допоміжних приміщень будинку АДРЕСА_1 є ОСББ «ЄВРОДІМ».

Осінньо-зимовий період засвідчив, що причиною затікання були щілини у підлозі тераси, якою користуються мешканці квартири АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_2

Відповідачі відмовились від здійснення ремонту поверхні тераси, посилаючись на відсутність коштів, не проведення експертизи, не визначення переліку робіт та їх узгодження з правлінням ОСББ "ЄВРОДІМ".

З метою запобігання руйнації належної йому квартири, він був змушений за власний рахунок здійснити ремонт пошкодженої частини мансарди відповідача.

Вартість робіт та матеріалів на ремонт тераси відповідача становить 51 048,78 грн; вартість матеріалів - 19 430, 82 грн, загальна сума витрат становить 70 479 грн.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 22, 360, 1166, 1192 ЦК України, п.6 ст.1, ст.7, 8 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" просив відшкодувати понесені витрати на проведення ремонтних робіт та зобов`язати відповідачів здійснювати постійний контроль та технічним станом тераси.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва 20 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зазначив, що акт від 24.02.2005 р. свідчить про те, що власник квартири АДРЕСА_1 самостійно виконав роботи по покриттю підлоги плиткою тераси з недотриманням вимог проекту по розуклінці, останньому рекомендовано виконати роботи згідно проекту. Відповідач вказані рекомендації не виконав, до 2015 року тривало залиття квартири позивача. Після виконаних позивачем ремонтних робіт залиття припинилося. Для здійснення ремонту позивач погодив із виконавцем робіт кошторис, яким визначено види робіт, їх обсяг, кількість матеріалів та їх вартість. Узгодження кошторису з відповідачами не було здійснено, оскільки вони відмовилися від будь-якої участі у ремонті тераси. Відповідач погодилася та дозволила заносити через власну квартиру важкі будівельні матеріали та інструменти для здійснення ремонтних робіт.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки наданим позивачем доказам, а висновки суду про те, що позивач діяв за власним волевиявленням (бажанням) є хибними, оскільки останні були вимушеними, направленими на відновлення права на житло.

Орган управління ОСББ за чинним законодавством відповідальний за технічний стан будинку, враховуючи, що позивач щомісячно сплачує послуги за утримання будинку.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів встановити порядок контролю за технічним станом тераси суд першої інстанції взагалі не розглянув, але дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Учасники справи своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Пояснив, що відповідачі тривалий час не здійснювали за власною ініціативою будь-яких дій по припиненню залиття квартири, в якій мешкає позивач. Це змусило останнього застосувати дії, передбачені ст. 19, 1164, 1165, 1169, 1171 ЦК України, а саме здійснити ремонт належної відповідачам на праві власності тераси.

Щодо покладення відповідальності на ОСББ "ЄВРОДІМ" зазначив, що останнє у відповідності до положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" відповідає за належний технічний стан спільного майна. На балансі цього відповідача знаходиться труба/верхівка вентиляційного каналу будинку та огорожа, що розташовані на спірній терасі.

Представник ОСББ "ЄВРОДІМ" - адвокат Кобзаренко Ю. В. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначив, що вищевказана тераса належить виключно власнику квартири АДРЕСА_1 і не відноситься до спільного майна ОСББ "Євробім", остання ним не обслуговується та не утримується.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "ЄВРОДІМ" є неналежним відповідачем у справі, а вина ОСОБА_2 у залитті приміщень квартири позивача недоведена. Крім цього, позивачем не зазначено, які саме ремонтні роботи були ним проведені, детальний їх опис та вартість, не надано доказів на підтвердження доцільності придбання позивачем саме тих будівельних матеріалів та їх кількість під час здійснення ремонту, які визначені у наданих ним документах.

Крім цього суд зазначив, що відповідачі не порушували права позивача, оскільки не зобов`язували його здійснювати ремонт тераси, яка йому не належить. Шкода позивачу відповідачами не завдавалась, оскільки ремонт ним здійснений за власним бажанням. У позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів при оплаті ним ремонту тераси відповідача.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 12 липня 2004 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 30.06.2004 року №1193-С/КІ, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається з 2 кімнат, жилою площею 41,70 кв.м., загальною площею 88,90 кв.м. (а.с. 110).

Відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру, остання обладнана балконом (терасою) - 6,0 кв.м. (а.с.111-112).

Відповідно до довідки форми №3 ОСББ "ЄВРОДІМ" від 20.10.2016 №316, власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_3 ОСОБА_1 - чоловік власника (а.с.25).

Відповідно до акту комісії за участю зам. директора ТОВ "Фірма "Девелопер", гол. архітектора "Київпроект", нач. дільниці ТОВ "Солстрой", директора ДП "ЖЕК "Девелопер -А", інженера ДП ЖЕК "Девелопер -А" від 24.02.2005 р., при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що при виході на терасу та на самій терасі власником вказаної квартири самостійно виконано покриття підлоги плиткою з недотриманням вимог проекту по розуклонці, вентиляційний канал обкладений цеглою, відсутній зонт над вентканалом, відсутня фонова труба. Наявні переробки призвели до затікання приміщення АДРЕСА_6 . Рекомендовано : господарю кв. АДРЕСА_1 виконати роботи згідно проекту, а саме: примикання гідроізоляції до скатної покрівлі і вентиляційної шахти, витримати проектний ухил покриття тераси, встановити зонт над вентшахтою та фонову трубу (а.с. 132-133).

Як вбачається з акту комісії про затоплення квартири від 01 серпня 2015 року, затвердженого головою правління ОСББ "ЄВРОДІМ", після рясних дощів, що пройшли 28.07.2015 та 29.07.2015, в квартирі АДРЕСА_6 сталося чергове затоплення приміщення, а саме мансарди, внаслідок чого підвісна стеля була пошкоджена, намокли меблі та особисті речі мешканців. Внаслідок тривалого впливу поди на це приміщення воно стало непридатним для проживання. При дослідженні панорамної площадки (відкритого балкону без навісу) квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_6 , встановлено, що плитка, яка вкладена на плиту, має пустоти, цегляні стовпчики, на яких тримаються металеві решітки (огорожі), знаходяться в стані руйнації від атмосферного впливу, мансардні вікна на даху АДРЕСА_6 мають пошкодження, які потребують ремонту. Комісія дійшла висновку про необхідність прийняти заходи для усунення затікань мансардної частини АДРЕСА_6, для чого: провести консультацію з ліцензованим спеціалістом по даним роботам; по результатам дослідження скласти перелік та вартість необхідних робіт; за погодженням з правлінням ОСББ та мешканцями квартир АДРЕСА_6, АДРЕСА_1 здійснити ремонтні роботи; мешканцям квартири АДРЕСА_1 забезпечити доступ до проведення ремонтних робіт ( а.с 9-10) .

Вказані докази є достатніми для висновку про вину відповідача ОСОБА_2 у залитті квартири позивача.

Судом встановлено, що позивачем було самостійно замовлено та профінансовано ремонтні роботи по усуненню пошкоджень балкону (тераси) відповідача ОСОБА_2 , з якого відбувалося залиття його квартири.

На підтвердження вказаної обставини позивачем надано кошторис вартості робіт та матеріалів на загальну суму 46 982 грн, розписку ОСОБА_4 від 25.09.2015 про отримання від ОСОБА_1 12 500 грн, що є платою за виконані на замовлення останнього роботи та матеріали на терасі (балконі), розташованій на 15 поверсі квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , а також перелік накладних та чеків (а.с.11,12, 35-76).

При цьому відповідачем ОСОБА_2 не надано жодного доказу на спростування наданих позивачем доказів на підтвердження заподіяної йому шкоди внаслідок проведення ремонтних робіт, спрямованих на запобігання подальшого залиття його квартири.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції у вказаній частині.

Разом з тим, помилковість вказаних висновків не призвело до неправильного вирішення даної справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідачів йому була завдана матеріальна шкода, яка у відповідності до ст. 1166 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивач зазначив, що завдана йому шкода полягає у понесенні витрат на проведення ремонту приміщення, співвласниками якої є відповідачі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підставами позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет і підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якою воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду ( ч.1 ст.16 ЦК України).

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, згідно з частиною другої цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Судом встановлено, що позивачем не було погоджено з власником приміщення, з якого відбувалося затоплення його квартири, проведення в ньому ремонтних робіт та їх вартість.

Понесені позивачем на власний розсуд витрати на ремонт приміщення відповідача не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Позовних вимог щодо відшкодування шкоди, завданої у стані крайньої необхідності, по справі заявлено не було.

Позовна заява також не містить відповідного обґрунтування підстав позову, з огляду на положення ст. 1164 ЦК України, яка передбачає право вимагати відшкодування шкоди у разі неусунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи.

За змістом вказаної правової норми, відповідне зобов`язання у порушника, який створив загрозу життю, здоров`ю, майну фізичної особи, виникає за умови неусунення загрози, яка створена.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що загроза порушення суб`єктивних прав позивача, враховуючи проведення ним ремонтних робіт, існує в об`єктивній реальності.

З огляду на те, що позивачем було усунуто загрозу, пов`язану з наслідками потрапляння води через дах приміщення відповідача, а застосування заходів превентивного захисту спрямовані на відвернення наявної загрози, запобігання чи уникнення тих шкідливих наслідків, які можуть настати у разі її реалізації, правові підстави для задоволення позову з підстав, передбачених главою 81 ЦК України відсутні.

Відповідно п.6 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до технічного паспорту, який міститься в матеріалах справи, балкон (тераса), з якої відбувалося залиття, є складовою частиною квартири АДРЕСА_1 .

Доказів того, що вказане приміщення є спільним майном багатоквартирного будинку відсутні.

З огляду на викладене, підстави для покладення на ОСББ "Євродім" відповідальності за заподіяну шкоду, або обов`язку забезпечити постійний контроль за технічним станом тераси, що є складовою частиною квартири ОСОБА_2 , відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року по справі № 910/16981/17 (провадження № 12-7гс19) зазначено, що згідно із частиною другою статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Для захисту права власності особи в порядку частини другої статті 386 ЦК України суд повинен установити наявність реальної можливості порушення вказаного права в майбутньому внаслідок протиправного впливу іншої особи.

Доказів наявності реальної загрози життю, здоров`ю або майну позивача в майбутньому внаслідок протиправного впливу з боку власника тераси матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для зобов`язання власника тераси забезпечити постійний контроль за її технічним станом, усунення будь-яких порушень у її технічному стані, розташованих на ній конструкцій, запобігати затіканню квартири позивача.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, або неправильне застосування норма матеріального права, які є обов`язковою підставою для зміни або скасування судового рішення, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухваленого по справі судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк