Постанова

Іменем України

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/35081/16-ц

провадження № 61-14304св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року у складі судді: Піхур О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Ігнатченко Н. В., Журби С. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 вересня 2010 року зареєстровано шлюб, який 23 липня 2017 року було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Києва і від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із матір`ю.

Відповідач різними способами перешкоджає позивачу спілкуванню з дитиною, а саме: не відкриває двері та не допускає до дитини або виїжджає з квартири разом з дитиною. При цьому жодних причин і мотивів відповідач не повідомляє і на неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною, відмовляє.

Позивач зазначав, що має постійне місце роботи та дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Створення перешкод відповідачем у спілкуванні позивача із донькою порушує не лише його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Оскільки з боку відповідача чиняться перешкоди щодо спілкування з дитиною і сторони не можуть знайти спільної мови щодо особистого спілкування та виховання дочки ОСОБА_6 , це змусило його (позивача) звернутися до суду.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у особистому спілкуванні з дитиною чи будь-якими засобами зв`язку, а також в утриманні, вихованні, участі у навчальному процесі, оздоровленні та отриманні інформації про здоров`я доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний графік систематичних побачень без присутності матері:

за бажанням дитини систематично спілкуватися з дитиною будь-якими засобами зв`язку;

щовівторка та щочетверга від 7:00 до 20:00, батько забезпечує відвідування дитиною навчального закладу та додаткових занять (кружків, секцій);

I, III, V тиждень місяця від 9:00 суботи до 18:00 неділі; щорічно 07 січня, 09 травня, 12 червня та 31 грудня з 10:00 до 20.00;

влітку, з метою оздоровлення, протягом місяця, а саме - від 15 червня до 15 липня;

у разі хвороби безперешкодного відвідування дитини за місцем проживання чи фактичного перебування дитини, відвідування дитини у дитячому садку та у навчальному закладі;

зобов`язати ОСОБА_2 своєчасно інформувати ОСОБА_1 про всі питання життя, виховання, забезпечення догляду, навчання (зміна та вибір навчального закладу, секцій, кружків та інше) та питання медичного обслуговування дитини (вакцинація, методи та форми лікування, застосування медичних препаратів та інше) спільної доньки ОСОБА_6 , 2015 року народження, з метою своєчасного ухвалення рішень, які мають бути узгоджені між батьками та відповідати інтересам дитини, у тому числі терміново повідомляти позивача про місце проживання, місце перебування дитини, стан її здоров`я тощо.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний час спілкування: щосереди з 19.00 год. до 20.00 год.; щонеділі з 11.30 год. до 14.30 год.; І та ІІІ суботи місяця з 11.30 год. до 14.30 год.; щорічно 07 січня, 12 червня, 31 грудня з 11.00 год. до 14.00 год. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції з урахуванням того, що позивачем не були надані докази, які б підтверджували можливість перебування в його однокімнатній квартирі, де він зараз зареєстрований та мешкає, вік малолітньої ОСОБА_6 ; вік дитини - 3 роки; певний домашній уклад та певний режим життя, турботу, догляд та харчування, які потребує маленька дівчинка у такому віці, зробив висновок, що навряд чи буде доцільним визначати порядок спілкування та побачень з дитиною, як цього просив позивач та забирати її від матері на нічний час та влітку протягом місяця, і доцільним буде, з урахуванням висновку Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 червня 2017 року № 109/05/40-4435, встановити наступний час спілкування: щосереди з 19.00 год. до 20.00 год.; щонеділі з 11.30 год. до 14.30 год.; І та ІІІ суботи місяця з 11.30 год. до 14.30 год.; щорічно 07 січня, 12 червня, 31 грудня з 11.00 год. до 14.00 год.

При відмові у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у особистому спілкуванню з дитиною чи будь-якими засобами зв`язку, а також в утриманні, вихованні, участі у навчальному процесі, оздоровленні та отриманні інформації про здоров`я доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання відповідача своєчасно інформувати позивача про всі питання життя, виховання, забезпечення догляду, навчання (зміна та вибір навчального закладу, секцій, кружків та інше) та питання медичного обслуговування дитини (вакцинація, методи та форми лікування, застосування медичних препаратів та інше) спільної доньки, з метою своєчасного ухвалення рішень, які мають бути узгоджені між батьками та відповідати інтересам дитини, в тому числі терміново повідомляти позивача про місце проживання, місце перебування дитини, стан її здоров`я тощо, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, навпаки відповідачем надано пояснення, що дитина систематично спілкується з батьком, що також підтверджується показаннями свідків; крім того, позивачем не обґрунтовано яким чином підлягає виконанню позовна вимога щодо його інформування про всі питання життя дитини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері: щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00; перша та третя субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; два тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю, зобов`язавши ОСОБА_1 забезпечити денний сон ОСОБА_6 відповідно до її медичних показань. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що фактично в основу рішення суду першої інстанції було покладено розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 139 від 09 березня 2017 року, підтримане висновком Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 червня 2017 року. Оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції розпорядження № 139 було видане у березні 2017 року, та яким графік побачень був визначений строком на один рік, і всі мотиви, якими обґрунтовувалися розпорядження та висновок вже були не актуальними, у тому числі і вік дитини, оскільки на той час дочці ОСОБА_6 було майже два роки, а на цей час їй вже виповнилося 4 роки, колегією суддів було запропоновано органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації підготовити новий висновок.

Згідно висновку від 14 червня 2019 року, враховуючи всі обставини справи та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації від 05 червня 2019 року (протокол № 11), керуючись інтересами дитини, орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року, а саме: участь батька у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері. За висновком зустрічі повинні відбуватися щовівторка та щочетверга від 8.00.00 до 20.00; І та III субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; 2 тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 орган опіки та піклування не підтримав. Із цим висновком погодився позивач і не заперечувала відповідач, з умовою зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити денний сон ОСОБА_6 відповідно до її медичних показань. У зв`язку із цим апеляційний суд зробив висновок про визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері: щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00; перша та третя субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; два тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю, зобов`язавши ОСОБА_1 забезпечити денний сон ОСОБА_6 відповідно до її медичних показань.

Колегія суддів вказала, що навряд чи буде доцільним визначати порядок спілкування та побачень з дитиною, як цього просив позивач та забирати її від матері на нічний час та влітку протягом місяця, з урахуванням того, що позивачем не були надані документи, які б підтверджували можливість перебування в його однокімнатній квартирі, де він зараз зареєстрований та мешкає, малолітньої ОСОБА_6 ; вік дитини -3 роки; певний домашній уклад та певний режим життя, турботу, догляд та харчування, які потребує маленька дівчинка в такому віці. Також апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було доведено належними і допустимими доказами факт того, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з донькою, і позивач не обґрунтував, яким чином підлягає виконанню позовна вимога щодо його інформування про всі питання життя дитини, яку у майбутньому неможливо буде виконати.

Аргументи учасників справи

У липні 2019 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове, яким визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 : щосереди з 19.00 год. до 20.00 год.; щонеділі з 11.30 год. до 14.30 год.: I та III суботи місяця з 11.30 год. до 14.30 год. у присутності матері, ОСОБА_2 Покласти на ОСОБА_1 обов`язок дотримуватися режиму дня та стану здоров`я дитини.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди при розгляді справи не повністю врахували інтереси дитини та неправильно застосували частину другу статті 159 СК України. Зазначає, що апеляційний суд не з`ясував чи має ОСОБА_1 належні знання, навички та вміння для догляду за донькою чотирирічного віку. Крім того апеляційний суд не поклав на батька обов`язок дотримуватися розпорядку дня дитини, зокрема, не перешкоджати відвідинам дитиною дитячого садочку.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються лише у частині задоволених позовних вимог. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому у касаційному порядку не переглядаються.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить закрити касаційне провадження та повернути касаційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки до касаційної скарги не долучена копія витягу з договору. Вказує, що касаційна скарга не містить посилань скаржника на докази, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторони у справі. Твердження ОСОБА_2 про те, що апеляційний суд не з`ясував чи має ОСОБА_1 відповідні знання, навички та вміння для догляду за донькою чотирирічного віку, вважав необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи є докази про участь батька у вихованні дитини з народження.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 вересня 2010 року ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві (актовий запис № 1045) розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_2 залишено її шлюбне прізвище - « ОСОБА_2 ». У задоволенні позову у частині щодо стягнення аліментів на дитину відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року у частині вимог про стягнення аліментів скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи від 24 червня 2016 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають окремо, спільного господарства не ведуть і згідно довідки № 1512 від 10 серпня 2016 року дитина проживає з матір`ю - ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , він працює на посаді комірника в ТОВ «Статус-Електро».

Відповідно до платіжних доручень ОСОБА_1 сплачував на ім`я ОСОБА_2 кошти, починаючи від квітня 2016 року.

Позивач звертався до органів Національної поліції у Київській області із заявами щодо можливих неправомірних дій з боку відповідача, що полягали у перешкоджанні зустрічам з донькою, а також до Служби у справах дітей Київської міської державної адміністрації щодо встановлення графіку побачень з донькою.

Згідно з висновком Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 червня 2017 року № 109/05/40-4435 орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації підтримав бажання батька зустрічатися з дитиною та приймати участь у її вихованні і вважав, що побачення мали відбуватися в присутності матері згідно графіку, а саме: щосереди від 19.00 год. до 20.00 год.; щонеділі від 11.30 год. до 14.30 год.; І та ІІІ суботи місяця від 11.00 год. до 14.00 год.; щорічно 07 січня, 12 червня, 31 грудня від 11.00 год. до 14.00 год.

Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 139 від 09 березня 2017 року встановлено громадянину ОСОБА_1 наступний графік побачень з малолітньою дочкою ОСОБА_6 терміном на 1 рік у присутності матері, а саме: щосереди від 19.00 год. до 20.00 год.; щонеділі від 11.00 год. до 14.00 год.; І та ІІІ суботи місяця від 11.00 год. до 14.00 год.; щорічно 07 січня, 12 червня, 31 грудня від 11.00 год. до 14.00 год.

Відповідно до відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Шевченківського району міста Києва від 13 квітня 2018 року дитина потребує лікування та перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога.

Висновком від 14 червня 2019 року орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації визначив спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а саме: участь батька у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері. За висновком зустрічі повинні відбуватися щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00; І та III субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; 2 тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок щодо застосування частини першої статті 161 СК України зроблений в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 754/5128/16-ц, від 02 серпня 2018 року у справі № 459/1640/17 та від 22 серпня 2018 року у справі № 539/1406/17.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, врахувавши інтереси дитини, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Посилання у відзиві на касаційну скаргу про те, що касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки до касаційної скарги не долучена копія витягу з договору, колегія суддів відхиляє. Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Повноваження ОСОБА_3 на подання касаційної скарги від імені ОСОБА_2 підтверджуються ордером серії НОМЕР_1 від 23 липня 2019 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду в частині визначення способу участі ОСОБА_9 у спілкуванні та вихованні дитини ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову апеляційного суду в частині визначення способу участі ОСОБА_9 у спілкуванні та вихованні дитини без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері: щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00; перша та третя субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; два тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю, зобов`язавши ОСОБА_1 забезпечити денний сон ОСОБА_6 відповідно до її медичних показань, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков