Справа №303/6060/19
2/303/2105/19
ряд. стат. звіту - 49

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та стягнення пені.

Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.01.2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час, даних грошей для мінімального необхдного забезпечення не вистачає, а тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів до 2 000 гривень. Крім цього, оскільки відповідач не платив аліменти досить тривалий час, тому позивач просить суд стягнути також і розмір пені у розмірі 9 295,50 гривень.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просить суд збільшити розмір аліментів з 1 000 гривень до 2 000 гривень, а також стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 500 гривень. Розгляд справи із зменшеними позовними вимогами просить суд розглянути без її участі та їх задоволити з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зменшені позовні вимоги, зокрема збільшення розміру аліментів на утримання сина до 2 000 гривень та стягнення пені у розмірі 4 500 гривень визнає повністю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов із зменшеними позовними вимогами підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.01.2017 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 було розірвано, прізвище позивача було змінено на дошлюбне « ОСОБА_6 ». Цим же рішенням, було стягнуто з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 гривень (а.с. 6, 7).

Із Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.09.2019 року за №53423468/1 слідує, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 9 295,50 гривень (а.с. 8).

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2013 року вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с. 9).

З позовної заяви слідує, що позивачу не достатньо коштів для матеріального утримання дитини та для забезпечення належного її розвитку.

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов із зменшеними позовними вимогами підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов із зменшеними позовними вимогами задоволити повністю.

Збільшити розмір аліментів визначений заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.01.2017 року по справі №303/7170/16-ц, та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казеачейство України (ЕАП), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 06.11.2019 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір