ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4957/19 Справа № 206/7298/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровська міська рада, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Дніпропетровській області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна, про скасування реєстрації права власності та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , про скасування реєстрації права власності та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування (т. 1 а.с. 3-4), який в подальшому уточнили (т. 1 а.с. 189-192).

В обгрунтування своїх вимог посилались на те, що матері та бабусі позивачів - ОСОБА_4 на праві власності належало 55/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . В цілому домоволодіння АДРЕСА_1 складалася з А-1 житлового будинку загальною площею 119,6 кв. м, житловою площею 84,4 кв. м, а також господарських будівель та споруд. Відповідач був власником 45/100 часток спірного домоволодіння. 06.06.2013 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 55/100 часток спірного домоволодіння. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_3 . Для оформлення своїх спадкових прав спадкоємці звернулися до державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було проведено зміну часток та перереєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої співвласнику ОСОБА_1 належить 60/100 частин будинку, а спадкодавцю згідно правовстановлюючого документу та довідки БТІ належить 55/100 частин цього житлового будинку. В процесі розгляду справи позивачами було з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1 незаконно зареєстрував своє право власності на 60/100 частин спірного домоволодіння на підставі Декларації № ДП 78 від 17.09.2013 про готовність об`єкта до експлуатації, реєстрація якої постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 була скасована. Таким чином, позивачі вважають, що законні підстави для реєстрації права власності відповідача ОСОБА_1 на 60/100 частин спірного домоволодіння відсутні, оскільки реконструкція належної відповідачу ОСОБА_1 частини домоволодіння була проведена незаконно, всі будови, побудовані без дозволу компетентних органів та згоди співвласника, є самочинними.

Просили скасувати реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_6 на 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , індексний номер: 29485309 від 29.04.2016, номер запису про право власності: 14388442, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнати за позивачами право власності на 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: житлового будинку А-1 житловою площею 84,4 кв.м, загальною площею 119,6 кв.м, господарських будівель: Б- гаражу, В - вбиральні, - убиральні, душ, літня кухня, сарай, И - гараж, навіси, споруд № 1-13, в порядку спадкування за законом, за кожним по 55/220 частин домоволодіння .

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено частково /т. 2 а.с. 67-73/.

ОСОБА_1 з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені заявлених вимог відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтованим та винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права /т. 2 а.с. 82-87/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із копією технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 складеного 12.10.2001, загальна площа житлового будинку А-1 складає 119,6 кв.м., житлова - 84,4 кв.м., наявні дані про господарські будівлі та споруди: гаражі Б, И, убиральні В, Г, душ З, літня кухня Д, сараї Є, М, навіси Ж, К, Л, зливна яма Н, № 1, 4 водоколонка, № 2, 3, 5 12 огорожі, № 13 ганок та І, ІІ мостіння. В технічному паспорті є відмітки про самовільне переобладнання гаражів И та ОСОБА_7 з літньої кухні із збільшенням розмірів (т. 1 а.с. 25-28).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2002 ОСОБА_4 , після смерті спадкодавця ОСОБА_8 , належить спадкове майно, яке складається із 55/100 частин житлового будинку А-1, з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходяться в АДРЕСА_1 та розташованих на земельній ділянці площею 450 кв.м. На вищевказаній земельній ділянці розташовані: жилий будинок А-1, жилою площею 84,4 кв.м., вбиральня В, вбиральня Г, душ З, літня кухня Д, сарай М, сарай - Є, навіси Ж, К, Л, зливна яма Н, споруди № 1-13, І, ІІ. Копія свідоцтва містить відмітку про реєстрацію свідоцтва в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.06.2013 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 12).

У відповідності до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 була донькою ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 13).

Згідно із копіями свідоцтв про народження, серії НОМЕР_4 , та свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 14).

06.09.2013 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулись до 8 ДДНК з заявами про прийняття спадщини після їхньої матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 61).

У відповідності до копії відповіді КП «ДМБТІ» ДОР № 16837 від 05.12.2016 наявні відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 45/100 частин на підставі договору дарування від 22.09.1993, та за ОСОБА_4 55/100 частин (т. 1 а.с. 70, т. 2 а.с. 31-33).

Відповідно до копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 17.09.2013 за № ДП 78, було зазначено про готовність об`єкта будинку АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 до експлуатації (т. 1 а.с. 38-43).

Згідно із копією технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , виконаного станом на 29.04.2016, встановлено, що загальна та житлова площа будинку збільшилась внаслідок побудови у 2013 році об`єкту, а саме мансардного поверху над А-1 (т. 1 а.с. 47-52).

29.04.2016 ФОП ОСОБА_9 , інженером проектувальником було складено акт про зміну розміру часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 про те, що згідно технічного паспорту від 29.04.2016 загальна площа житлового будинку літ. А-1 складає 154,1 кв.м., житлова площа 121,6 кв.м. У зв`язку із виконаною реконструкцією, яка узаконена Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області 17.09.2013 (декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої за № ДП 78), частки житлового будинку літ. А-1, що належать ОСОБА_1 змінились та складаються з частини житлового будинку А-1 загальною площею 92,0 кв.м., житловою площею 74,3 кв.м., гаражі - Б, И, вбиральні - В, Г, літнього душу З, літньої кухні Д, сараїв - Є, М, навісів Ж, К, Л, споруд - І, ІІ, № 1-15, що складає 60/100 частин домоволодіння (т. 1 а.с. 44).

В той же час, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,

Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.12.2016 за № 76601394 ОСОБА_1 є власником 60/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа 154,1 кв.м., житлова площа 121, 6 кв.м. Підстава виникнення права власності договір дарування, виданий 22.09.1993 та акт про зміну часток домоволодіння від 29.04.2016. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29485309 від 29.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (т. 1 а.с. 72).

22.12.2016 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулись до 8 ДДНК з заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після їхньої матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 71).

Однак, 22.12.2016 державним нотаріусом Восьмої ДДНК Хорішко О.М. було прийнято постанову, за змістом якої ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 76601394 від 22.12.2016 було проведено зміну часток та перереєстрацію права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої співвласнику ОСОБА_1 належить 60/100 частин будинку, а спадкодавцю згідно правовстановлюючого документу та довідки КП «ДМБТІ» належить 55/100 частин вказаного нерухомого майна (т.1 а.с. 5).

Таким чином, судом встановлено, що розмір загальної та житлової площі спірного житлового будинку було змінено внаслідок виконаної відповідачем реконструкції, шляхом побудови мансардного поверху.

В той же час, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 скасовано декларацію від 17.09.2013 № ДП 78 про готовність до експлуатації житлового будинку площею 154,1 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Постанова набрала законної сили 23.01.2018 (т. 1 а.с. 131-132).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 (т. 1 а.с. 145).

У відповідності до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_7 , ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 176).

Суд першої інстанції заявлені позовні вимоги задовольнив частково, скасував реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 60/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29485309 від 29.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку А 1 загальною площею 119,6 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гаражів Б, И, убиралень В, Г, душу З, літньої кухні Д, сараїв Є, М, навісів Ж, К, Л, зливної ями Н, № 1, 4 водоколонки, № 2, 3, 5 12 огорожі, № 13 ганку, за кожним по 55/200 часток, в іншій частині позову відмовив та вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Так, за встановленими обставинами справи, а також з урахування вищевикладених норм слід прийти до висновку, що позивачі є спадкоємцями спадкової маси, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , разом із господарськими АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

З урахуванням зазначених вище норм, а саме: ст. ст. 1216- 1222, 1269, 1276, 1296 ЦК України, а також встановлених у ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність обґрунтованих та достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивачів в частині визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом, на 55/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з житлового будинку А 1 загальною площею 119,6 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гаражів Б, И, убиралень В, Г, душу З, літньої кухні Д, сараїв Є, М, навісів Ж, К, Л, зливної ями Н, № 1, 4 водоколонки, № 2, 3, 5 12 огорожі, № 13 ганку, що є спадковою масою, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за кожним по 55/200 часток.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

При цьому, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності частина 4 ст. 357 ЦК України.

Таким чином, ЦК України встановлює особливі правила стосовно правової долі добудови (прибудови), здійсненої одним із співвласників житлового будинку, іншої будівлі або споруди. Така добудова (прибудова) не є об`єктом права спільної власності і жодним чином не впливає на розмір часток, а стає об`єктом права власності лише того співвласника, який її зробив, за таких умов: 1) добудова (прибудова) зроблена за рахунок лише цього співвласника, а не інших співвласників; 2) добудова (прибудова) здійснена у встановленому законом порядку, що є необхідною передумовою для державної реєстрації права на нерухоме майно і набуття права власності на нього (абзац третій ч. 2 ст. 331 ЦК); 3) добудова (прибудова) не порушує прав інших співвласників, наприклад, не створює для них перешкод у користуванні майном, яке вони здійснюють згідно домовленості між собою (ч. 2 ст. 358 ЦК).

При цьому, у відповідності до Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку; надбудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа житлового будинку шляхом улаштування над його верхнім поверхом одного або декількох додаткових поверхів.

Таким чином, підстави для зміни розміру частки нерухомого майна, після проведення відповідачем реконструкції, шляхом побудови мансардного поверху, відсутні, а тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 60/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29485309 від 29.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо посилань представника відповідача про невідповідність розміру площі заявленій у позовній вимозі, на відміну від технічної документації складеної станом на 2016 рік, а саме, що декларація про готовність до експлуатації житлового будинку площею 154,1 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , була скасована, а отже, новостворений об`єкт створений відповідачем (мансардний поверх), створення якого призвело до збільшення загальної та житлової площі спірного будинку, є самочинним будівництвом. В той же час, самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (стаття 376 ЦК України), то до їх узаконення вони не можуть бути предметом права власності.

Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що відповідач своїми діями чинить перешкоду позивачам у реалізації їх прав щодо успадкування та отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину, а також того, що підстави для зміни розміру частки нерухомого майна, після проведення відповідачем реконструкції, шляхом побудови мансардного поверху, відсутні.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров