Справа № 357/9139/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

05 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

за участі секретаря судового засідання - Боженко Т. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача.

У позовні заяві ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року стягнуто із ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 225 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2006 року.

За період з 01 жовтня 2008 року до 01 серпня 2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить 19 374,70 грн.

Ураховуючи наведене, посилаючись на ч. 1 ст. 196 СК України, просила: стягнути із ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 19 374,70 грн.

Стислий виклад позиції відповідача.

Згідно відзиву ОСОБА_3 зазначав, що має право на зменшення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, адже він не ухиляється від їх сплати, має на утриманні дитину від іншого шлюбу на яку згідно судового наказу сплачує аліменти, має на утриманні матір, яка хворіє та потребує лікування, є безробітним.

Зазначав, що довідка про розрахунок заборгованості за період з 01 жовтня 2008 року до 01 серпня 2018 року надана ОСОБА_1 не може братись до уваги, адже не враховує проведені ним оплати із жовтня 2008 року до серпня 2018 року.

Заяви, клопотання, процесуальні рішення у справі.

05 листопада 2019 року заслухане вступне слово учасників справи, досліджені матеріали справи, після чого головуючий суддя видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Із пояснень учасників справи, досліджених письмових доказів встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року на його утримання з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 225 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки-розрахунку по аліментах № 572 від 01.08.2018 року у ОСОБА_3 наявна заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 19 374,70 грн.

ОСОБА_5 має посвідчення дитини війни НОМЕР_3

Згідно довідки № 88 від 11 жовтня 2019 року виданою Міським центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 ОСОБА_3 має діагноз перелом шийки стегна зліва, ішемічну хворобу серця, кардіосклероз, атеросклеротичний ПФФП, остеохондроз.

ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , і має з нею спільну доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 27 березня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

ОСОБА_3 з 26 липня 2019 року перебуває на обліку, як безробітний, про що йому видана довідка Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості за № 2498.

Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмету доказування.

Таким чином, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмету доказування.

Суд зазначає, що у даній справі між сторонами виник спір щодо неустойки, яка нарахована за період з жовтня 2008 року по липень 2018 року, саме розмір заборгованості, правильність нарахування аліментів за цей період і обставини пов`язані з ними мають доказуватись сторонами. В свою чергу, квитанції надані ОСОБА_3 від 27 травня 2019 року, 27 лютого 2019 року, 04 липня 2019 року, 23 січня 2019 року, не стосуються зазначеного періоду, а квитанція від 18 травня 2015 року має призначення платежу поповнення згідно договору 10_895_1972_895_1996.

Таким чином, суд не бере їх уваги.

Норми права та оцінка суду фактичним обставинам справи і позиціям сторін.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суд зазначає, що згідно практики Верховного Суду неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (постанова від 25.04.2018 року, справа № 572/1762/15-ц).

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Даних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 року винесеній за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.

Суд зазначає, що розрахунок заборгованості за пенею наданий ОСОБА_1 , відповідає наведеним вимогам.

Розмір нарахованої пені не перевищує розмір заборгованості за аліментами.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 не довів, що його матеріальний стан не дозволяє сплатити неустойку у розмірі 19 374,70 грн. Судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2019 року, копія посвідчення ОСОБА_5 і довідка про її діагнози, без квитанцій про фактичну сплату коштів на їх утримання не свідчать про те, що він несе витрати пов`язані з утриманням інших осіб.

Висновки суду.

Таким чином, за викладених обставин, зважаючи на те, що у ОСОБА_3 є борг за аліментами у відповідності до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року, розрахунок пені за ним наданий ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, а ОСОБА_3 не довів достатніми і належними доказами свій скрутний матеріальний та сімейний стан, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 19 374,70 грн.

Вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн., у зв`язку із тим, що на момент звернення до суду із позовом - 09 серпня 2018 року, ОСОБА_1 була звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 258-259, 263-265, 268, 275, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 19 374,70 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження належить обчислювати з дня складання повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений на підставах і порядку визначеному ч. 2-3 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України.

Скорочене рішення складене і проголошене судом - 05 листопада 2019 року.

Повний текст рішення складений - 11 листопада 2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська