н/п 2/490/1268/2019 Справа № 490/7581/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,та визнання особи наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив встановити факт, що має юридичне значення- факт родинних ввдносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнавши її двоюрідною сестрою його діда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - рідної матері позивача. Просив визнати його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення кварири АДРЕСА_1 замість попереднього наймача ОСОБА_2 .

В обгрунтування позову посилається на те, що з 1997 року постійно проживає у АДРЕСА_2 з мамою ОСОБА_4 , квартиронаймачем цієї квартири була ОСОБА_2 , яка є двоюрідною тіткою його діда ОСОБА_5 , який є рідним батьком його матері ОСОБА_4

Квартира на теперішній час не приватизована, він в зареєстрований за цією адресою та постійно проживає з 2009 року, отже має право набуття прав та обовязків наймача цієї квартири внаслідок вибулого попеденього наймача тітки ОСОБА_6 . З того часу він та його мати неодноразово зверталися до виконавчого комітетту ММР з питань переоформлення осоового рахунку н за цією адресою , проте їм було неодноразово відмовлено в укладенні договору найму через відстуність доказів наявності родинних відносин з попереднім квартиронаймачем.

В листопаді 2018 року відповідачем подано відзив на позов,в якому просить відмовити у позові в повному обсязі. Зазначив, що до позову не надано жодного достеменного доказу, який би свідчив про наявість родинних стосунків між дідом позивача ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 . Натомість відповідно до ст. 64,106 ЖК України вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договром найму житла має право лише член сім`ї наймача. Проте жодних доказів того, що позивач був коли-небудь членом сім`ї ОСОБА_2 також суду не надано.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задволенні позову за його недоведеністю та безпідставністю.

Вислухавши пояснення представників сторні, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Заявник зареєстрований з 4.07.2009 року за адресою: АДРЕСА_2 .

З 19.09.1997 року за вищевказаною адресою була зареєстрована мати заявника ОСОБА_4 , яка перебуває на повному державному забезпеченні в Новосвітлівській психоневрологічному інтернаті Миколаївської області з 18.01.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_2 , яка була квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . При цьому з Свідоцтва про смерть вбачається, що причина її смерті не встановлена із-за гниття. Згідно інформації Першої Миколаївської держнотконтори, спадкова справа ісля смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Як зазначає заявник, він проживав разом з мамою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 1997 року постійно у вказаній квартирі.

Як вбачається з матеріалів справи ,в 2010-2011 роках мати позивача неодноразово зверталася до відділу обліку та розподілу житла з приводу права на проживання у вказаній квартирі, оскільки квартира належить до комунальної власності, в ній ніхто не зареєстрований і квартира підлягає заселенню особами, що перебувають на обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов.

Згідно повідомлення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1999/210/14/12 на депутатське звернення з питання оформлення особового рахунку по кв. АДРЕСА_1 ООО "Соборне-1" направила до відділу обліку та розподілу житла пакет документів по переоформлення особового рахунку по кв. АДРЕСА_1 з померлої ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 . Вивчивши надані документи, встановлено, що між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відсутній родинний зв`язок та відмовлено в укладенні договру найму.

Відповідно до повідомлення відділу ДРАЦС Центрального районного у м. Миколаєві від 15.02.2018 року, було проведено пошук по первинних та поновлених актових записах про народження на ОСОБА_2 . В результаті перевірки по Державному реєстру актів цивільного стану громадян та архівним книгам, даний актовий запис про народження (первинний та поновлений) не було виявлено.

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7 , з 1988 р. проживає в АДРЕСА_3 . Його сусідка - ОСОБА_8 вже проживала в своїй квартирі за адресою : АДРЕСА_2 , до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 всі ці роки разом з нею проживали її родичка ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_1 ОСОБА_4 постійно допомагала по господарству, доглядала та надавала моральну і матеріальну підтримку ОСОБА_2 до дня її смерті. Весь цей час ОСОБА_4 разом зі своїм сином ОСОБА_1 мешкали в цій квартирі. Їх відвідували родичі: ОСОБА_9 , 1945 р.н. та ОСОБА_10 , 1972 р.н.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 , посвідченої приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу від 13.05.2017 року, остання стверджує, що ОСОБА_1 є її онуком, оскільки є сином її доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 Одначасно підтвердила факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка в свою чергу є двоюрідною сестрою матері її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є дідусем ОСОБА_1 .

При цьому на вказаних заявах нотаріусом зазначено, що посвідчено лише справжність підпису, факти , викладені в заяві- нотаріусом не перевірялися.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Миколаївська міська рада про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Факт може бути установлений за сукупністю обставин, які вказують на його існування. При цьому така сукупність обставин може не містити якого-небудь елементу, який розриває зв`язок між обставинами, але логічно прослідковується, що зв`язок між обставинами все ж таки існує.

Завдання суду у такій категорії справ встановити наскільки достовірно, не виключено, що без певної долі сумніву, пов`язуються відомі обставини при відсутності якого-небудь елементу, який мав би їх об`єднати. Якщо є достатні підстави стверджувати, що сукупність відомих обставин вказує достовірність факту, ніж у його сумнівності, то юридичний факт може бути установлений.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Отже, при вирішені питання про встановлення факту родинних відносин йдеться мова, не лише про наявність чи відсутність факту родинних відносин, а й про його доведеність.

За роз`ясненнями в п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення даного юридичного факту потрібне для отримання права на ви знання наймачем спірної квартири , а іншим способом ніж шляхом звернення до суду позивач не може встановити факт родинних відносин. Без встановлення даного факту ОСОБА_1 не може оформити свої житлові права.

Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 78, ст. 80 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається зі змісту вимог, ОСОБА_1 , просить встановити факт родинних відносин із померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що підтвердити даний факт в іншому порядку він не має змоги з огляду на неможливість відновлення втрачених документів, тоді як від встановлення цього факту залежить отримання ним права на корситування та укладення найму щодо квартири АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ( до шлюбу ОСОБА_12 ).

Батьками ОСОБА_3 1941 р.н. були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Для встановлення факту родинних відносин його дідуся ОСОБА_3 з попереднім квартиронаймачем ОСОБА_2 позивач не надав документи, які підтверджують родинні відносини його дідуся та померлої.

Крім того, позивачем не надано жодного документу щодо самого попереднього квартиронаймача ОСОБА_2 Матеріали справи взагалі не містять документальних підтверджень народження (число, місяць, рік та місце) ОСОБА_2 Відсутність такої інформації позбавляє можливості перевірити відомості щодо народження особи в певний час та в певній місцевості.

Відповідно відомостей відділу ДРАЦС Центрального району у м. Миколаїєві із записами про народження за період 1908-1909 рр. - то такі книги зберігаються у відділах РАЦС протягом 75 років з часу складання актових записів цивільного стану,метричних записів тощо. Відповдід Державного архіву в справі не має.

Однак відсутність відомостей у Центральному районному відділі РАЦС у м.Миколаєві не може бути тим єдиним доказом, що підтверджує факт родинних відносин. До того ж жодний з родичів позивача, на яких він посилається на обгрунтування своїх вимог, не є уродженцем ні м.Миколаєва , ні миколаївської області, за аткого не є зрозумілим пошук позивачем актового запису про народження померлої ОСОБА_2 саме у м.Миколаєві.

В той же час, позивачем не надано доказів, які б містили інформацію про родинні стосунки померлої та дідуся позивача ОСОБА_3 (анкети, автобіографії, які заповнювалися як померлим, так і іншими рідними, листи ділового та особистого характеру, сімейні фотографії, які містять інформацію про родинні стосунки, відомості з погосподарської книги за місцем проживання сім`ї, тощо), показання свідків.

Нотаріально посвідчені заяви сусіда ОСОБА_7 , та рідної бабусі позивача ОСОБА_9 не можуть бути розцінені судом як достеменни та належний доказ, оскільки, не є показами свідка у розумінні параграфу 2 Глави 5 ЦПК України, а відповідного клопотання прол їх допит у судовому засіданні позивач не заявляв.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку , що з наданих позивачем документів не вбачається достатніх підстав для задоволення його позову в частині встановлення факту родинних стосунків , оскільки матеріали справи містять лише документи щодо родинних відносин позивача його батьків та його дідуся та баби, проте, не містять доказів на підтвердження родинних відносин між йогодідусем та померлою ОСОБА_2 , у той час, як рішення суду має ґрунтуватись на достатніх доказах про факт, що встановлюється.

Що стосується вимог позову про визнання позивача наймачем за раніше укладеним договором найму вказаного житлового приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_2 , то вони є похідними від перших вимог, а отже як наслідок також задоволенню не підлягають. До того ж суд додатково зауважує, що таке право відповідно до ст. 106 ЖК України мають будь- який член сім`ї наймача, проте про те, що він коли-небудть був членом сім`ї померлої - позивачем доказів суду також взагалі не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову до суду та відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12,13,79-81, 141, 259-265,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,та визнання особи наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2019 року.

Суддя Гуденко О.А.