УХВАЛА

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 367/4606/14-ц

провадження № 61-27423св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області, Відділ Держземагенства у місті Ірпінь Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське земельно-кадастрове бюро» Київської області, про визнання актів на право власності на земельні ділянки недійсними, скасування їх, зобов`язання приведення межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області, Відділ Держземагенства у місті Ірпінь Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське земельно-кадастрове бюро» Київської області, про визнання актів на право власності на земельні ділянки недійсними, скасування їх, зобов`язання приведення межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 січня 2017 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою біля будинку АДРЕСА_1 та відновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 по лінії «A-Б» відповідно до технічної документації та момент приватизації ділянки № 15 , а саме станом відповідно до плану БТІ від 15 березня 2000 року, а також згідно з актом встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 22 лютого 2000 року, абрису до цього акта та Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2015 року № СЕ-1-1-328/15, якою вона була до руйнування ОСОБА_2 у 2005 році. Визнано акт встановлення та перенесення меж земельної ділянки на місцевості від 28 жовтня 2013 року, виготовлений ТОВ «Бучанське земельне - кадастрове бюро» Київської області незаконним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 000,00 грн за демонтаж незаконно встановленого нею паркану між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати в місячний строк залитий нею фундамент та стовпчики паркану між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (в тилу ділянок) та перенести межу в бік земельної ділянки АДРЕСА_2 в тилу на 1,90 метри (точка „А") та в найближчій точці „Б" на 0,12 метри. Як викладено вище, згідно до технічної документації, ширина в тилу ділянки АДРЕСА_2 має бути 18,40 метра, а за висновком експертизи вона складає 20,30 метра. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 730,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 січня 2017 року в частині задоволення позову скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року, у якій просила рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

07 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області, Відділ Держземагенства в місті Ірпінь Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське земельно-кадастрове бюро» Київської області, про визнання актів на право власності на земельні ділянки недійсними, скасування їх, зобов`язання приведення межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 20 листопада 2019 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко