Справа №265/6740/19
Провадження №2/265/1864/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.

за участю секретаря Красноухова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати дійсним договір № 1010/05 купівлі-продажу нерухомого майна від 10 жовтня 2001 року укладений на Універсальній товарній біржі «Содействие» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у відповідності до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який має житлову площу 33,9 кв.м., а також визнати за нею право власності на вказаний будинок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при укладанні даного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору. Договір № 1010/05 від 10.10.2001 року було зареєстровано в Маріупольському БТІ. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному на той час законодавству. На теперішній час вона позбавлена можливості отримати витяг про право власності, оскільки таке право зареєстровано за відповідачем. З урахуванням викладеного, оскільки між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які були повністю виконані, позивачка змушена звернутись до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Просила розглянути справу без її участі.

У судове засідання представник позивачки адвокат Калініченко А.В. не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, звертатися до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу відмовляється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2001 року на підставі договору купівлі продажу № 1010/05, укладеного на Універсальній товарній біржі «Содействие», позивачка ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 , який має житлову площу 33,9 кв.м. Договір було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 10.10.2001 року, за №22502. (а.с. 6-7).

При укладанні договорів між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам.

З однієї сторони позивач передала відповідачу обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідач у свою чергу передав позивачу правовстановлюючі документи на будинок, фактично передав будинок у користування.

Оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору у письмовій формі, то договір купівлі-продажу вважається укладеним.

З тексту Договору купівлі-продажу вбачається, що ціна квартири була сплачена продавцю у повному обсязі.

Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала діючому законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.

З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивач здійснює право користування та володіння даним будинком у повному обсязі, тому як мешкає на придбаній житловий площі, сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт.

З часу купівлі продажу, тобто з 10 жовтня 2001 року по теперішній час, впродовж вісімнадцяти років ніяких взаємних претензій у сторін по договору не було. Ніяких вимог ані покупець ані продавець житлового будинку один до одного не заявляли.

Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.

Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними , з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнаючи позов, в заяві зазначив, що відмовляється від нотаріального оформлення вказаного договору.

При таких обставинах, суд вважає, що позивач втратила можливість посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку, що є обов`язковою умовою визнання договору купівлі-продажу дійсним в порядку передбаченому с. 220 ЦК України.

Враховуючи, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі продажу квартири, виконання договору відбулося, а відповідач ухиляється від його нотаріального оформлення, суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Вимоги позивачки в частині визнання за нею права власності на вказаний будинок суд вважає зайвими, оскільки наявність рішення суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним надасть можливість позивачці зареєструвати право власності в порядку, встановленому діючим законодавством.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати договір № 1010/05 купівлі-продажу нерухомого майна від 10 жовтня 2001 року, укладений на Універсальній товарній біржі «Содействие» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у відповідності до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 , який має загальну площу 69,1 кв.м, житлову площу 33,9 кв.м.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2019 року.

Суддя І. М. Міхєєва