Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 497/1398/17

провадження № 61-9422ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовними вимогами до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2008 році ОСОБА_4 взяв у борг у позивача 3 500,00 доларів США та обіцяв повернути грошові кошти поступово зі сплатою 2 % на місяць. Однак у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні, заперечуючи наявність самого боргу, просили у задоволенні позову відмовити, застосувавши до вимог позивача строк позовної давності. При цьому відповідач пояснив, що дійсно брав в борг у позивача певну суму коштів, повертав частинами - лише відсотки, інколи - трохи більше, а 01 грудня 2013 року у присутності свідків віддав позивачу залишок грошових коштів - у розмірі 20 000,00 грн і 1 000,00 доларів США.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовлено з інших правових підстав.

Представником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у

квітні 2019 року подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року, з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , в якій заявники оскаржують рішення Болградського районного суду Одеської області

від 30 березня 2018 року, постанову Одеського апеляційного суду

від 12 квітня 2019 року, ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року, ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року, ухвалу Одеського апеляційного суду

від 13 лютого 2019 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Болградського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року, ухвали Болградського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року, ухвали Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року, ухвали Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року, з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3 наті ж самі судові рішення, а тому у відкритті провадження слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило