КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №22ц/824/9793/19 Головуючий у 1 інстанції - Коваль О.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Іванченка М.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційними скаргами:

третьої особи ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 квітня 2019року;

адвоката Цвєтінського Станіслава Андрійовича, який діє за дорученням ОСОБА_2 , на додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року,-

у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Білоконь Віталія Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради і просила ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після померлого її рідного брата ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Також просиля стягнути з відповідача Київської міської ради на її користь сплачений судовий збір у сумі 2.410 грн.62 коп.

Послалась на те, що інші спадкоємці за законом на спадкове майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від своєї частки у праві на спадкове майно на користь позивачки.

Оскільки за відсутності у неї правовстановлюючого документа на спадкову квартиру на ім`я спадкодавця, третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Віталією Олександрівною їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадкування, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з цим позовом.

Як зазначила позивачка у позовній заяві, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 , до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини також звернулась третя особа ОСОБА_1 , яка є донькою дружини спадкодавця, однак їй також у видачі свідоцтва про прийняття спадщини було відмовлено. Між тим, не погоджуючись з рішенням нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, третя особа ОСОБА_1 з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом до суду не зверталась.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18 квітня 2019року позов ОСОБА_2 задоволено /а.с.143-146/.

Судовим рішенням визнано за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року в частині вимог про стягнення з Київської міської ради судових витрат на користь позивачки відмовлено /а.с.157/.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив з того, що при вирішенні у судовому порядку питання права власності на спадкове майно за позивачкою ОСОБА_8 Київська міська рада виступає відповідачем не тому, що нею порушені права позивачки, а тому, що цей державний орган виступає в даному випадку від імені держави, яка дає можливість для захисту приватного права позивачки без явного порушення такого права. Київську міську раду не можна вважати відповідальною за те, що у позивачки відсутні належно оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно, що по суті і обумовило виникнення цього судового спору.

В поданій апеляційній скарзі на рішення Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2019року третя особа ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважала, що судом дана неповна оцінка обставинам справи, у зв`язку з чим просила скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала на те, що спадкова квартира АДРЕСА_1 була придбана за договором купівлі-продажу 31.03.1994 року за спільні кошти подружжя - її матері ОСОБА_10 та спадкодавця ОСОБА_4 , які перебували у шлюбі з 1986 року. Таким чином, на думку скаржниці, указана квартира є спільною сумісною власністю її матері та спадкодавця. Оскільки її мати ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому, вона, ОСОБА_1 , як спадкоємець майна своєї матері, має право на частку спадкової квартири за законом. Однак з відповідним позовом до суду вона не зверталась/а.с.164-166/.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року адвокат Цвєтінський Станіслав Андрійович, який діє за дорученням ОСОБА_2 , просив скасувати додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року, та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги його довірительки ОСОБА_2 , стягнувши з відповідача Київської міської ради сплачений позивачкою судовий збір у сумі 2.410 грн.62 коп./а.с.178/.

Заслухавши доповідь по справі, вичивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг та залишення без змін рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 квітня 2019року та додаткового рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 20.04.2018 року Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області /а.с.24/, після смерті якого, залишилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 40 кв.м., а також вкладів у банківських установах України у загальній сумі 111.862 грн.82 коп.

Заповіт спадкодавцем на належне йому майно не складався.

24.04.2018 року позивачка ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою спадкодавця, звернулась з заявою до приватного нотаріуса третьої особи Білоконь В.О. про прийняття спадщини свого брата ОСОБА_4 , в якій зазначила також інших спадкоємців - рідних сестер спадкодавця: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.29/.

Як слідує із матеріалів справи, спадкоємці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до органів нотаріату з заявами від 29.08.2019 року, в яких зазначили про відмову від своєї частки у справі власності на спадщину свого брата ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_2 /а.с. 98 94 89/.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2018 року, виданого приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Віталією Олександрівною видане на ім`я позивачки ОСОБА_2 право власності на спадкування грошових вкладів спадкодавця ОСОБА_4 на суму 111.862 грн.82 коп./а.с.32/.

Між тим, постановою від 22.10.2018 року приватного нотаріуса Білоконь Віталії Олександрівни відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 з підстав ненадання нотаріусу документів, що підтверджують право власності спадкодавця (правовстановлюючі документи) на квартиру /а.с.31/.

В указаній постанові нотаріусом зазначено про відмову інших спадкоємців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від прийняття спадщини на користь позивачки ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на спадкову квартиру в порядку спадкування за законом.

Задовольняючи позов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано керувався нормами чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1262, 392 ЦК України та виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 , як єдиний спадкоємець другої черги спірної квартири (з урахуванням відмови від прийняття спадщини трьох сестер спадкодавця на користь позивачки), має право на спадкування квартири АДРЕСА_1 .

Також судом на повно з`ясованих обставинах встановлено, що позивачка дійно є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження спадкодавця та спадкоємиці, а також довідкою Христинівської сільради від 20.07.2018 оку за №1014 /а.с.9-16,17/.

При цьому, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, право власності спадкодавця на спадкову квартиру знайшло своє підтвердження із дослідження судом Інформаційної довідки комунального підприємства Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно від 24.05.2018 року, згідно якої право власності за спадкодавцем ОСОБА_4 було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» від 31.03.1994 року за №1/1425-1460.

Незважаючи на відсутність реєстрації спірної квартири на ім`я спадкодавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстрація яких станом на час придбання спадкодавцем квартири - 1994 рік, передбачена не була, вказана обставина не позбавляє прав позивачки на спадкову квартиру.

В частині відмови у задоволенні апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_1 , колегія суддів враховує наступне.

Як слідує із матеріалів справи, спірна квартира була придбана одноособово покупцем ОСОБА_4 у продавця ОСОБА_14 за договором купівлі-продажу, посвідченим «Українською фірмою «Десятинна» від 31.03.1994 року за реєстровим №1/11425-1460/а.с.21/.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів також враховує, що, отримавши постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона цю постанову не оскаржила і до суду з позовом про визнання за нею права власності на спірну квартиру не зверталась

Крім того, скаржниця ОСОБА_3 не навела суду доказів того, що за життя її мати ОСОБА_10 намагалась вирішити питання про визнання за нею права власності на частку придбаної квартири, оскільки, як слідує з пояснень скаржниці, указана квартира була придбана за спільні кошти подружжя в період шлюбу з ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 не представила суду доказів того, що указана спадкова квартира була придбана дійсно за спільні кошти її матері та спадкодавця ОСОБА_4 .

Відхиляючи доводи третьої особи ОСОБА_1 , суд першої інстанції у своєму рішенні обґрунтовано послався на те, що на час придбання у 1994 році спадкової квартири, чинним на той час законодавством, зокрема ст.128 ЦК України передбачено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

А на час укладення договору купівлі-продажу вище зазначеної квартири державну реєстрацію прав на нерухомість здійснювало КП «Київське бюро технічноїінвнетаризації та реєстрації прав на нерухоме майно» (п.1.3. Наказу Мінюсту України «Про затвердження тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно»).

В частині відмови у задоволенні апеляційної скарги адвоката Цвєтінського Станіслава Андрійовича, який діє за дорученням ОСОБА_2, на додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, та вважає, що Київська міська рада залучена до участі у справі відповідачем лише з тих підстав, що цей державний орган не є винним у тому, що позивачка не могла представити нотаріусу правовстанолюючий документ на спадкову квартиру, а тому саме з нерозпорядності позивачки питання отримання спадщини не вирішене у позасудовому порядку.

У зв`язку з цим Київська міська рада, як державний орган, в силу закону, виступає в даному випадку від імені держави, щоб лише надати можливість позивачці захистити її приватне право.

Крім того, колегія суддів враховує, що в силу п.4 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору.

А, отже, враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів відхиляє, як безпідставну, апеляційну скаргу адвоката Цвєтінського Станіслава Андрійовича, який діє за дорученням ОСОБА_2, на додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку що рішення Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2019року та додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року постановлені з дотриманням вимог закону та на повно з`сованих обставинах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374,375 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 квітня 2019року залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката Цвєтінського Станіслава Андрійовича, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді