Справа № 2-779/10 Провадження № 4-с/450/19/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представника ОСОБА_1

приватного виконавця Білого А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, -

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. щодо визначення вартості земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :01:007:0311, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 обл., Пустомитівський р-н, с. Зимна Вода, та визнати протиправним і скасувати висновок про експерту грошову оцінку майна, складений ФОП ОСОБА_3 27 вересня 2019 року про оцінку вищезазначеної земельної ділянки.

Мотивує свою скаргу тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 59955985 з примусового виконання виконавчого листа № 2-779/2010, виданого 03 січня 2011 року Пустомитівським районним судом Львівської області, про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» заборгованості у сумі 199479 грн. 48 коп., що еквівалентно 25234,44 долари США, і судові витрати у сумі 1820 грн.

05 жовтня 2019 року він отримав повідомлення від приватного виконавця Білого А.М. про визначення вартості належної йому земельної ділянки, яка в подальшому повинна бути реалізована на електронних торгах. Відповідно до висновку про вартість земельної ділянки приватний виконавець дійшов висновку, що ринкова вартість такої в умовах вимушеного продажу становить 348760 грн. Вважає, що така оцінка є необ`єктивною, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки під час здійснення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності порушено вимоги п. 53 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Враховуючи наведене, просить суд скаргу задовольнити.

05 листопада 2019 року від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. до суду надійшов відзив на скаргу, у якому він з мотивами, викладеними у такій, не погодився. Зазначив, що його дії у виконавчому провадженні були послідовними та здійснювалися виключно згідно чинного законодавства. Зауважив, що скаржник у своїй скарзі не зазначив, на підставі яких даний він дійшов висновку, що суб`єктом оціночної діяльності порушено норми Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Вважає звіт об`єктивним та законним, а грошову оцінку майна скаржника такою, що відповідає дійсності. З огляду на вказане, у задоволенні скарги просить відмовити.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Зазначив, що відзив не отримав і ознайомлюватися з ним не бажає. Надав копію висновку на 1 арк. Інших клопотань не заявляв. Вважає, що слід розглядати скаргу по суті. Підтримав вимоги такої та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на скаргу, просив у задоволенні скарги відмовити, жодних клопотань не заявляв.

Заінтересована особа ТзОВ «ФК «Укрфінтранс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скаргу, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечило, причини неявки такого суду не повідомило.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що виконавчим листом, виданим Пустомитівським районним судом Львівської області 03 січня 2011 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» заборгованості у сумі 199479 грн. 48 коп., що еквівалентно 25234,44 долари США, і судові витрати у сумі 1820 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2019 року стверджується, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження № 59955985 з примусового виконання вищезгаданого виконавчого листа.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04 вересня 2019 року майно ОСОБА_2 а саме земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий №:01:007:0311, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 р АДРЕСА_2 н АДРЕСА_3 , описана та на неї накладено арешт в межах виконавчого провадження № 59955985.

Згідно постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження від 19 вересня 2019 року, для визначення вартості земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :01:007:0311, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 для визначення її ринкової вартості.

Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1000 га, яка належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий № :01:007:0311, виготовленим суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 встановлено, що ринкова вартість зазначеної земельної ділянки становить 348760 грн.

Висновком про вартість земельної ділянки, виготовленим на основі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1000 га, яка належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 р АДРЕСА_3 , кадастровий № :01:007:0311, стверджується, що ринкова вартість земельної ділянки становить 348760 грн.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 дійшов висновку, що за змістом ст.ст. 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник просить суд визнати протиправним та скасувати висновок про вартість земельної ділянки, виготовлений на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки скаржника від 27 вересня 2019 року. Відтак, висновок, який скаржник просить визнати протиправним та скасувати, є частиною згаданого звіту.

Враховуючи те, що висновок про вартість земельної ділянки є частиною звіту про оцінку майна, то правові підстави для визнання його недійсними відсутні, адже встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

У спірній по справі ситуації слід зазначити, що законодавчо визначена можливість оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження») полягає саме оскарженні оцінки майна в цілому, як окремої процесуальної дії державного виконавця, а не висновку, який є складовою частиною звіту про оцінку майна та не породжує жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, які зазначені у постановах від 12 червня 2019 року № 308/12150/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16, згідно з якими визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами частини п`ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічна позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що обставини, на які покликався скаржник у своїй скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Законом України «Про виконавче провадження, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 12 листопада 2019 року.

Суддя Мусієвський В.Є.