Справа № 323/800/19
Провадження № 2/323/302/19
УХВАЛА

Іменем України

05.11.2019 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді -Гуцал О.П.,
при секретарі -Тахтаул А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.10.2019 року закрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном шляхом виселення, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Представник позивача у справі - адвокат Скляров О.Е., звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про судові витрати, а саме, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4764,33 грн. та витрати на судовий збір.

Сторони у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, однак на підтвердження поважності неявки в судове засідання не надав жодного доказу.

Враховуючи наявні у справі документи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Частиною 6 ст.142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

В даній справі провадження було закрите у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки під час розгляду справи відповідач задовольнив вимоги позивача та добровільно виселився із займаного ним житлового приміщення.

Однак позивач не відмовлявся від позову, тому судом було застосовано положення п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та закрито провадження за відсутністю предмету спору на час розгляду справи.

Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами у разі закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, якщо предмет спору був наявний на час звернення позивача із позовом, однак даний предмет позову зник в процесі розгляду справи внаслідок дій відповідача щодо задоволення вимог позивача.

Згідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Подібними за змістом відносинами є закриття провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову (п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України) та розподіл судових витрат у справі, де була наявна відмова позивача від позову (ч.3 ст.142 ЦПК України).

Тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати аналогію закону та застосувати правила розподілу судових витрат у випадку відмови позивача від позову внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Таким чином, в даній справі понесені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані відповідачем.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою до відповідача було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач користувався правовою допомогою адвоката Склярова О.Е.

З акту виконаних робіт від 06.09.2019 року та копій квитанцій вбачається, що позивач здійснив витрати на правову допомогу у розмірі 4764,33 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки позову та розгляду справи в суді, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, те, що представником позивача було заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та було подано докази понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 246, 259, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача представника позивача Склярова О. ОСОБА_4 . про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном шляхом виселення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4764,33 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 08.11.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал