КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний № 754/6541/13-ц Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Іванченка М.М., Білич І.М.

при секретарі - Кемському В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року про відхилення заяви ОСОБА_1 щодо заміни сторони виконавчого провадження, видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулося до суду з заявою, в якій просив замінити сторону стягувача у виконавчих листах №2-2923/13 від 22.12.2014 року, виданих на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Український професійний банк» кредитної заборгованості, а також видати дублікати указаних виконавчих листів та поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчих документів до виконання.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що 09.07.2019 року між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_1 укладено Договір №63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а заявник набув вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором №746 від 12.10.2007 року. В результаті цього виникла необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача ПАТ «Український професійний банк» у виконавчих листах №2-2923/13 від 22.12.2014 року на правонаступника - ОСОБА_1 .

09.07.2019 року, після отримання від ПАТ «Український професійний банк» документів кредитної справи №746 від 12.10.2007 року, заявником виявлено, що в матеріалах справи відсутні оригінали виконавчих листів №2-2923/13 від 22.12.2014 року. Також відсутні будь-які документи, які б підтверджували направлення чи знаходження вказаних виконавчих документів на виконанні. Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №46907238 значиться як «Завершено». Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час жодні відкриті виконавчі провадження, за якими боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а стягувачем - ПАТ «Український професійний банк», відсутні.

За таких обставин, заявник вважає, що виконавчі листи втрачені. А, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив, просив також поновити пропущений процесуальний строк, як такий, що пропущений з вини попереднього стягувача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено в повному обсязі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити. Скаржник посилається на те, що судом жодним чином не мотивовано оскаржувану ухвалу в частині відмови в задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та заміни сторони виконавчого провадження. Також, зазначає, що відмова в задоволенні його заяви суперечить принципу обов`язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Сторони, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, а тому, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Судовим рішенням стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 122 142,55 грн та судовий збір у розмірі 1221,44 грн.

Відповідно до заяви представника Банку від 25.12.2013 року, що міститься в матеріалах справи, позивачем отримано копію вказаного вище рішення та виконавчі листи.

Згідно з листом ПАТ «Український Професійний Банк» від 13.11.2014 року, адресованого ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, вказані виконавчі листи були надіслані на виконання.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києва Авакумовою Ю.О. від 18.11.2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки документ вступив в законну силу 15.11.2013 року, а заява на примусове виконання подана 14.11.2014 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року задоволено заяву ПАТ «Український професійний Банк» про виправлення описки в рішенні суду та у виконавчих листах та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

На підставі даної ухвали оригінали виконавчих листів, виданих 25.12.2013 року, залишено у справі №2-2923/13 та видано чотири виконавчі листи з виправленими помилками.

09.07.2019 року між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_1 укладено Договір №63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а заявник набув вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором №746 від 12.10.2007 року.

Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором №63 про відступлення прав вимоги від 09.07.2019 року.

Відповідно до акту прийому - передачі №1 від 09.07.2019 року відсутні оригінали виконавчих листів №2-2923/13 від 22.12.2014 року. Також відсутні будь-які документи, які б підтверджували направлення чи знаходження вказаних виконавчих документів на виконанні.

Відповідно до відомостей, отриманих в результаті пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 05.08.2019 року вбачається, що виконавче провадження де боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завершено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції надав оцінку виключно аргументам заявника щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого до виконання.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржувана ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

А відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, якщо відповідна заява подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, стягувач повинен одночасно заявляти вимоги щодо поновлення відповідного процесуального строку.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено безумовних доказів неможливості вчасного пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Тобто, розглядаючи заяву з приводу заміни стягувача у виконавчому провадженні, видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд першої інстанції надав оцінку аргументам заявника виключно щодо вимоги про поновлення пропущеного процесуального строку.

В оскаржуваній ухвалі відсутні дослідження доводів та мотиви відхилення вимог заявника з приводу видачі дублікатів виконавчого листа та заміни сторони виконавчого провадження, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України.

Враховуючи, що суд першої інстанції не дослідив суттєві обставини справи та не надав правової оцінки аргументам, викладеним в заяві, слід дійти висновку, що заява ОСОБА_1 по суті не вирішена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом порушено норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до цього ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді