Справа № 755/953/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Київської міської ради Кравець В.В.

представника третьої особи Комунального підприємства

«Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту

та утриманню автомобільних шляхів та споруд

на них Дніпровського району міста Києва» Хмарук Н.І.

представника третьої особи Приватного акціонерного

товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Довгалюк А.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради за участю третіх осіб Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 13 липня 2017 року, керуючи належним йому автомобілем Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно о 16-40 під час руху на незначній швидкості по проїзній частині автодороги в м. Києві по вул. Челябінський, 15 (в районі перехрестя з вул. Каховською) автомобіль передньою частиною провалився в яму, яка утворилась на проїзній частині автодороги, не була огорожена та не позначена будь-якими попереджальними знаками, і мала вид звичайної калюжі. Яма утворилась внаслідок неналежного виконання ремонтних робіт. Вартість матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля складає у розмірі 224 753,37 грн. Відповідальною особою за обслуговування та ремонт цієї ділянки дороги є Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва». Відповідач є власником дороги, тому відповідно до закону зобов`язаний створити безпечні умови дорожнього руху. Внаслідок пошкодження транспортного засобу була спричинена моральна шкода у розмірі 50 000 грн., яка полягає в душевних стражданнях. Просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 224 753,37 грн., моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

24 січня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху.

25 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

19 березня 2019 року ухвалою суду витребувано від відповідача Київської міської ради (вулиця Хрещатик, 36, Київ, 01044) та третьої особи КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» (02028, м. Київ, пр. Броварський, 2) інформацію про балансоутримувача вулично-дорожнього покриття вулиці Челябінської у м. Києві, а саме ділянка дороги по вул. Челябінській, 15 - перехрестя із вул. Каховською.

Розпорядженням Дніпровського районного суду м. Києва № 37 від 29 березня 2019 року, відповідно до пункту 19 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи.

29 березня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третьої особи Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, було передано в провадження судді Арапіної Н.Є. в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України.

09 квітня 2019 року ухвалою суду прийнято цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третьої особи Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до свого провадження.

10 травня 2019 року протокольною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

29 жовтня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що яма, яка утворилась на проїзній частині автодороги, не була огорожена та не позначена будь-якими попереджальними знаками.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав. Пояснив, що позивач має право стягнути з власника дороги матеріальні збитки, оскільки відповідач несе відповідальність за неналежний стан дороги.

Представник відповідача не визнав позовні вимоги. Пояснив, що відповідальною особою за обслуговування та ремонт цієї ділянки дороги є Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», на балансі якого знаходиться ця дільниця дороги. Яма на дорозі утворилася внаслідок прориву труби та підмиття грунту. Між комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» укладено договір про відновлення асфальтобетонного покриття.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» позов не визнала. Пояснила, що 05 липня 2017 року укладено договір с Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» на виконання відновлювальних робіт. У липні 2017 року виконували роботи по асфальтуванню дорожнього покриття. На цій дільниці дороги знаходяться комунікаційні мережі Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», внаслідок пориву труби сталося руйнування дорожнього покриття. Після усунення пошкодження складено акт, у вересні сплачено за відновлення покриття.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» позовні вимоги не визнала. Пояснила, що 14 липня викликали представників Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» для з`ясування наявності прориву труби. В заявці вказано про цілісність водопровідних мереж. Яма утворилась внаслідок руйнування дорожнього покриття. Обслуговування та ремонт цієї ділянки дороги здійснює Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва».

Позивач ОСОБА_1 , допитаний за його згодою як свідок пояснив, що автомобіль передньою частиною провалився в яму, яка утворилась на проїзній частині автодороги, не була огорожена та не позначена будь-якими попереджальними знаками, і мала вид звичайної калюжі. Він займається підприємницькою діяльністю, однак змушений протягом семи місяців бути без автомобіля.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що у липні 2017 року на проїзній частині автодороги в м. Києві по вул. Челябінський, 15 (в районі перехрестя з вул. Каховською) автомобіль позивача передньою частиною провалився в яму, яка утворилась на проїзній частині автодороги, не була огорожена та не позначена будь-якими попереджальними знаками. В цьому місці постійно була калюжа.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що змушені були витрачати кошти на ремонт автомобіля, хоча необхідно було платити за кредитним договором та займатися будівництвом. Не мали можливості оздоровити дитину в санаторії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником автомобіля Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 71, том 1).

13 липня 2017 року приблизно о 16-40 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача передньою частиною провалився в яму, яка утворилась на проїзній частині автодороги в м.Києві по вул. Челябінський, 15 ( в районі перехрестя з вул. Каховською) та отримав механічні пошкодження (а.с.72-81, том 1).

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 224 753,37 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди..

На підтвердження вимог позивачем надано звіт № 12-2/962 від 04 жовтня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки марки Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку складає у розмірі 224 753,37 грн., договір № 17 оренди торгового місця від 01 січня 2017 року, довідку гімназії «Консул» № 86 від 16 листопада 2018 року, копію іпотечного договору № 800001281-И від 31 липня 2007 року, протокол проведення електронних торгів, декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, договір прокату автомобіля від 23 жовтня 2017 року (а.с.82-107,108-109, 110-113,49,50-51,114-115,116-117,118-122, том 1).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідно до ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. В п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198 передбачено, що ремонті утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності- відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Належний позивачу автомобіль отримав пошкодження в результаті неналежного утримання вулично-дорожнього покриття вулиці, балансоутримувачем якої є Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», а тому має відшкодувати завдані внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди збитки. У позовній заяві не зазначено, які саме дії відповідача заподіяли моральну шкоду позивачу(а.с.132-136, том 1).

Представник третьої особи Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» скористався своїм правом подачі письмового пояснення до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки отримавши повідомлення про дорожньо-транспортному пригоду черговий майстер поїхав на місце пригоди та негайно зателефонував до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», повідомив про отримання транспортним засобом пошкодження. 05 липня 2017 року укладено договір с Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» на виконання відновлювальних робіт, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати поточні роботи з відновлення піщано-щебеневої основи асфальтобетонного покриття проїзної частини. В серпня 2017 року третя особа виконала роботи з відновлення асфальтобетонного покриття після проведених Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» ремонтних робіт на власних інженерних мережах. В матеріалах справи вказано, що автомобіль провалився не у вибоїну, а в утворену шляхом наїзду яму. С віжо зламані краї асфальтобетону свідчать, що яма утворилась в результаті підмивання грунтів водою, які при найменшому натиску не витримали навантаження.Актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року сторони погодили вартість та об`єми робіт. 11 вересня 2017 року сплачено за виконані роботи у серпні 2017 року по вказаному договору. Оскільки провал асфальтобетонного покриття, яке перебувало в нормативно-екслуатаційному стані, відбувся в місці пошкодження інженерних мереж Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», що є причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до пошкодження транспортного засобу позивача. Позивачем не доведено та не надано жодних належних та допустимих доказів факту заподіяння моральної шкоди.

До письмових пояснень долучено договір № 5/05/16-17 від 05 січня 2017 року на виконання відновлювальних робіт, додаткову угоду № 1 до договору від 21 квітня 2017 року, акт приймання виконаних будівельних робіт, платіжне доручення від 11 вересня 2017 року по перерахування за виконані роботи у серпні 2017 року у сумі 17799,60 (а.с.201-204,205, 206-209, 210-213,214, том 1).

Представник третьої особи Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» скористався своїм правом подачі письмового пояснення до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі? оскільки до компетенції товариства не відноситься обслуговування вулично-дорожньої мережі. Згідно протоколу огляду Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 13 липня 2017 року роботи з локалізації вибоїни виконувалися Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» в період з 02 по 05 липня 2017 року, тобто до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 липня 2017 року , що свідчить про неякісне відновлення дорожнього покриття. Жодних викликів у липня 2017 року з приводу дорожньо-транспортної пригоди до товариства не надходило.14 липня 2017 року надійшла заявка Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва» про аварію на водопровідній мережі по вул. Челябінській,15(в районі перехрестя з вул. Каховською), однак за результатами розриття встановлено, що водопровідна мережа знаходилася в технічно справному стані. Було складено відповідний акт. Будь-яких ремонтних робіт на вказаній дільниці дороги не виконувалося.

До письмових пояснень долучено заявку від диспетчерської служби від 14 липня 2017 року, акт обстеження технічного стану водопровідної мережі від 14 липня 2017 рок, довідку про відсутність будь-яких пошкоджень на водопровідних мережнах у 2017 році за даними бухглтерського обліку та фінансової звітності (а.с.238-239, 240, 241, том 1).

У положеннях статей 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Судом встановлено, що 13 липня 2017 року приблизно о 16-40 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки Nissan Murano, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача передньою частиною провалився в яму, яка утворилась на проїзній частині автодороги в м.Києві по вул. Челябінський, 15 (в районі перехрестя з вул. Каховською) та отримав механічні пошкодження. Балансоутримувачем дороги є Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва».

Представник відповідача заперечував проти позову, зазначив, що відповідальною особою за обслуговування та ремонт цієї ділянки дороги є Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва».

Позивачу роз`яснено право звернутися до суду з клопотанням про заміну відповідача або залучення співвідповідача.

Однак позивач не скористався своїм правом заміни відповідача або залучення співвідповідача та наполягав на стягненні збитків з відповідача як власника дороги.

Допитані свідки також не надали відповіді на питання щодо дій чи бездіяльності відповідача, внаслідок яких сталася дорожньо-транспортна пригода.

Будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини відповідача (дій або бездіяльності) у спричиненні шкоди позивачем та представником позивача не надано.

За встановлених обставин позивачем не доведено правових підстав покладання на відповідача відповідальності за спричинені збитки.

Позивачем також не надано належних та допустимих доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння відповідача, а також наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями відповідача та вина останнього в її заподіянні.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 43, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про дорожній рух», Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198, п.п. 3, 5, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району міста Києва», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна