Справа № 461/4634/19 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/3324/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

05 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,-

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2019 року.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2019 року прийнято до свого провадження та відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , подавши 01.10.2019 року апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2019 року залишено без руху, зазначено недоліки такої та запропоновано їх усунути у визначений строк.

31.10.2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, щляхом заборони спеціальним суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та правочинів з ним реєструвати в Державному реєстрі речових прав здійснення реєстраційних дій, дій з виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме мйно, а також реєстрації обмежень і обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 03 НОМЕР_2 , житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32959422, загальною площею 1221,7 кв.м., житловою площею 177,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до визначення частки ОСОБА_3 (або її виділу) в спільному майні подружжя, в межах суми позовних вимог в розмірі 1653575,16 грн.

В обгрунутвання клопотання зазначає, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких може ускладнити виконання судового рішення, а подання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_3 спрямоване на необґрунтоване затягування розгляду цієї справи. Покликається на ймовірне вжиття ОСОБА_3 заходів для переведення майна на інших осіб, а забезпечувальні заходи є співмірними заявленим вимогам.

У клопотанні зазначає, що титульним володільцем житлового будинку та земельної ділянки є дружина відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , при цьому в межах розгляду іншої цивільної справи, відповідач ОСОБА_3 вживав заходи для приховування майна, тому є ризик вжиття відповідачем аналогічних заходів щодо спільного майна подружжя.

Наводить обґрунтування стосовно подання відповідачем апеляційної скарги із відповідними процесуальними порушеннями з метою затягування розгляду справи, щодо підсудності даної справи Личаківському районному суду м. Львова та статусу спірного майна, а саме належність його подружжю на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відтак, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про забезпечення позову приходжу таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У преамбулі постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У п. 4 вказаної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставність заяви про скасування заходів забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у справі є стягнення коштів за договором позики, тобто жтитлоий будинок і земельна ділянка стосовно яких заявник просить вжити заходи забезпечення, не є предметом спору.

Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Зважаючи, що докази про те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 03:001: НОМЕР_3 та житловий будинок, реєстраціний номер об"єкта нерухомого майна 32959422, загальною площею 1221,7 кв.м., житловою площею 177,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як об"єкти цивільних прав вилучені чи обмежені в обороті, відсутні, ризик відчудження майна є постійним.

Поряд з цим, представником ОСОБА_2 не надано жодних належних доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 має можливість та намір відчужувати зазначене у клопотанні про забезпечення позову майно чи вчинити будь-які інші дії відносно такого, з врахуванням того, що у клопотанні заявник зазначає про належність такого майна дружині відповідача ОСОБА_4 .

Покликаючись на співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, представник позивача ОСОБА_2 самостійно зазначає, що орієнтовна вартість житлового будинку та земельної ділянки складає 7300000 грн., тоді як заявлені вимоги стосуються стягнення суми позики в гривневому еквіваленті в сумі 1653575,16 грн.

Таким чином, захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії відносно зазначеного представником позивача ОСОБА_2 майна, не відповідає змісту позовних вимог та вимогам співмірності.

Крім цього, не допускається вжиття заходів забезпечення позову без урахування прав третіх осіб, однак заявником, який є позивачем по справі, не ставилося питання про залучення власника майна до участі у справі з відповідповідним статусом.

Враховуючи наведене у заяві про забезпечення позову представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150 , 153 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 05 листопада 2019 року.

Суддя А.В. Ніткевич