Справа № 683/1508/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/1508/19, 2/683/1058/2019 за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на будинковолодіння,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Райки Старокостянтинівського району Хмельницької області померла її мати - ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що вона є єдиною спадкоємицею по закону після смерті матері, провела її поховання і з 21 квітня 1993 року вступила у фактичне володіння та користування житловим будинком. Відкрито володіє та користується зазначеним житловим будинком по день звернення до суду із зазначеним позовом. Щороку обробляє земельну ділянку, доглядає за домогосподарством влітку, коли проводить відпустку в с. Райки.

У 2019 році з приводу оформлення спадкових прав на житловий будинок вона звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Л.П., проте 04 квітня 2019 року отримала лист-відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, з причин того, що відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини. Крім того, відсутні правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок, оскільки за життя мати його не оформила.

Вважає, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, і їй належить спірний житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері, проте при відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок (будинковолодіння) змушена звертатись до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надавши представництво своїх інтересів - адвокату Козаку І.О., який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач - Староостропільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницькій області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, натомість подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатись судом.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно роз`яснень, даних у п. 2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 вищезазначеної постанови, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до положень п. 113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивачки ОСОБА_1 . За повідомленням приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П. №271/01-16 від 12 липня 2019 року та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2185/01-21 від 22 липня 2019 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті з 21 ІНФОРМАЦІЯ_2 її дочка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, провела поховання матері та почала користуватись усім належним її майном.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2006 року; свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 09 грудня 1951 року та її свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 08 вересня 1972 року, з якого вбачається, що вона змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 »; довідкою виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району від 30.01.2019 року № 74 про склад сім`ї ОСОБА_2 на день смерті; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56936218 від 22 липня 2019 року, а також іншими матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 , яка є рідною донькою ОСОБА_2 , на підставі ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року є єдиною спадкоємицею за законом після її смерті та прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Райки Старокостянтинівського району, слід задоволити.

Судом також встановлено, що на день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Старокостянтинівським БТІ ОР 04 січня 2019 року за № 19, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 інформація про реєстрацію права власності відсутня.

Як вбачається з витягу Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району за № 75 від 30.01.2019 року, з погосподарської книги Староостропільської сільської ради № 3, стор. № 63, об`єкт ПГО №788 за 1991-1995 рік станом на 15.04.1991 року житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») головою цього колгоспного двору була ОСОБА_2 , яка за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала одна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарських книгах Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом та головою цього колгоспного двору була ОСОБА_2 , тому вона набула право власності на вказаний будинок.

Під час проведення паспортизації житлових будинків, ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не оформила та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П. позивачці відмовлено у оформлення спадкових прав за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею не надано документа, що підтверджує право власності на вказане будинковолодіння (письмова відмова від 04.04. 2019 року за № 143/01-16).

Враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 було побудовано у 1965 році, відомості про нього внесено у погосподарські книги Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, яка є спадкоємицею майна ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Оскільки позивачка не заявляла вимоги про стягнення судових витрат і не подавала відповідного розрахунку, тому судові витрати на її користь не стягуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Райки Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, місцезнаходження: с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, .

Суддя: