У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2019 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Чехун Ю.В.

представника відповідача - Данилець П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус КМНО Буренко Олена Миколаївна про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2017 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М. (а.с. 37).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року відкрито провадження у даній справі (том 1, а.с. 38).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі, накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 39, 40).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року було внесено виправлення до ухвали суду від 14.12.2017 року про забезпечення позову, на підставі заяви позивача про виправлення описки (том 1, а.с. 49, 50).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 24.04.2018 року ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року та 22.01.2018 року - залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення (виділені матеріали а.с. 64-67).

21.12.2018 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва провадження в даній справі зупинено, в зв`язку з призначенням по справі посмертної судово-психіатричної експертизи (том 1, а.с. 219-221).

26.06.2019 року до Деснянського районного суду м. Києва повернулася дана цивільна справа з Київського міського центру судово - психіатричної експертизи з висновком судово-психіатричної експертизи № 314.

24.09.2019 року, 08.11.2019 року позивач та його представник в судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили та не скористалися процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд про залишення без розгляду даної позовної заяви, у зв`язку з повторною неявкою позивача та/або його представника до суду, а також, просив суд скасувати арешт на квартиру, вжитий ухвалою суду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За нормами ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, докази, які мали підтвердити поважні причини неявки позивача, представника позивача до суду в матеріалах справи відсутні, сторона позивача не скористалася процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у їх відсутність, в той же час проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки позивач протягом усього часу розгляду справи має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, досягнути примирення, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

Згідно матеріалів справи позивач та його представник обізнані про поновлення провадження у справі та її розгляд в суді, про що свідчить розписка зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (том 2, а.с. 10), заява про ознайомлення з матеріалами справи (том 2, а.с. 16).

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повторна неявка позивача та/ або його представника в судове засідання є підставою залишити дану позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 9 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає за можливе задовольнити усне клопотання представника відповідача та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 14.12.2017 року, з урахуванням ухвали суду від 22.01.2018 року про виправлення описки.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус КМНО Буренко Олена Миколаївна про визнання заповіту недійсним, - залишити без розгляду в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача двічі поспіль та неповідомлення ним про поважність причини його неявки.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 14.12.2017 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_2 .

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13.11.2019 року.

Суддя: О.М. Панченко