Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 757/36346/19-ц

провадження № 61-16028ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвінтум» на постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за заявою державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про забезпечення позову у справі за позовом державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», приватного підприємства «Едельвейс-2000», приватного акціонерного товариства «Фортуна», приватного акціонерного товариства «ЮБК-Інвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур», товариства з обмеженою відповідальністю «Імме», приватного підприємства «Планета», товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент», приватного акціонерного товариства «Аеробуд», товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», товариства з обмеженою відповідальністю «Дайріс», товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», товариства з обмеженою відповідальністю «Приватленд», товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетики», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_1 , Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, треті особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Інвінтум», про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року ТОВ «Інвінтум» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк до 21 листопада 2019 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків, зокрема запропоновано надати докази отримання копії оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року.

07 листопада 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

Згідно із положеннями статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У касаційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року з посиланням на те, що копію вказаної постанови ТОВ «Інвінтум» отримано

06 вересня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року із штемпелем ТОВ «Інвінтум» про отримання останньої 06 вересня 2019 року.

Вказане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що ТОВ «Інвінтум» отримало копію постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року -

06 вересня 2019 року, вхідний № 1-0609/1.

Відповідно до відтиску поштового штемпеля та штрих-кодового ідентифікатора на конверті № 958 відправлення вручено 06 вересня 2019 року об 09 год

29 хв.

Таким чином, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року почав очислюватися з 06 вересня 2019 року.

На підтвердження своїх доводів щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року ТОВ «Інвінтум» долучило копію наказу «Про відрядження» № 14-Б від 30 серпня

2019 року директора ТОВ «Інвінтум» Орловської О. В., згідно з яким вона перебувала у відрядженні з 02 вересня 2019 року по 06 вересня 2019 року.

Наказом «Про відпустки» № 34-В від 09 вересня 2019 року у зв`язку з відпусткою директора ТОВ «Інвінтум» у період з 10 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року виконання обов`язків директора за напрямами діяльності товариства покладено на: заступника директора ТОВ «Інвінтум» ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (обсяг повноважень надається відповідним дорученням) та ОСОБА_5 (обсяг повноважень надається відповідним дорученням). Таким чином, обов`язки щодо керівництва діяльністю ТОВ «Інвінтум» були розподілені згідно із зазначеним вище наказом на час відпустки директора ТОВ «Інвінтум» ОСОБА_6

Відповідно до наказу «Про відрядження» від 23 вересня 2019 року № 15-Б директор ОСОБА_6 , начальник відділу депозитарної діяльності ОСОБА_4 та начальник відділу торгівлі цінними паперами ОСОБА_5 перебували у відрядженні з 23 вересня 2019 року по 11 жовтня 2019 року в м. Краматорську Донецької області.

Відповідно до платіжного доручення № 1388 від 10 жовтня 2019 року ТОВ «Інвінтум» сплачено судовий збір за подачу касаційної скарги в розмірі 1 921, 00 грн.

11 жовтня 2019 року касаційна скарга підписана директором ТОВ «Інвінтум» ОСОБА_6

Лише 15 жовтня 2019 року об 10 год 20 хв касаційна скарга здана до поштового відділення, що підтверджується відтиском поштового штемпеля та штрих-кодового ідентифікатора на конверті № 185 .

Виходячи з наведеного, ТОВ «Інвінтум» мало об`єктивну можливість подати свою касаційну скаргу у строк, визначений статтею 390 ЦПК України, однак пропустило строк на подання касаційної скарги до Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, наведені ТОВ «Інвінтум» причини для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня

2019 року не можуть бути визнані поважними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховним Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом

1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня

2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України,

№ 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Оскільки заявником не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення, які могли б свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у передбачений законом строк, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за заявою державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про забезпечення позову у справі за позовом державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», приватного підприємства «Едельвейс-2000», приватного акціонерного товариства «Фортуна», приватного акціонерного товариства «ЮБК-Інвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур», товариства з обмеженою відповідальністю «Імме», приватного підприємства «Планета», товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент», приватного акціонерного товариства «Аеробуд», товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», товариства з обмеженою відповідальністю «Дайріс», товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», товариства з обмеженою відповідальністю «Приватленд», товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетики», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_1 , Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, треті особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Інвінтум», про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвінтум» на постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк