КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6333/19
Провадження № 2-з/552/47/19
У Х В А Л А

19.11.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Павленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвкестохіллс Веста» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава Моторс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Центр Полтава», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінвест- Плюс» про визнання особи іпотекодержателем на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах . З позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі (адмінбудівля, автосалон (незавершене будівництво), вбиральня, АЗС, господарський будинок, пункт технічного обслуговування, огорожа, ворота, склад ГСМ), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та п`ять земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами. Заяву обґрунтовує тим, що рішення судів про стягнення заборгованості по кредитним договорам не виконані, створені умови для фактичного унеможливлення звернення стягнення на зазначене майно. На сьогоднішній день зазначене майно відповідача не обтяжене, необмежене правами інших осіб, що дає підстави стверджувати, що відповідач з метою уникнення відповідальності та невиконання рішення суду, здійснить його відчуження.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено , що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтування відповідних доводів заявника відсутні, позивачем не надано відповідних доказів та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом вчинення арешту на спірне майно може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, а тому суд дійшов до висновку , що підстав для забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, немає.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

А тому, з урахуванням викладеного, у зв`язку з недоведеністю підстав, передбачених ч. 2 ст. 149 ЦПК України, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвкестохіллс Веста» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.В.Кузіна