ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

м. Черкаси

Справа № 712/15459/18 Провадження № 22-ц/821/640/19
категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Комунальний заклад «Черкаський обласний психо-неврологічний диспансер Черкаської обласної ради»;

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Черкаський обласний психо-неврологічний диспансер Черкаської обласної ради», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, у складі: головуючого судді Марцішевської О.М., дата складання повного тексту рішення 03 жовтня 2019 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до КЗ «Черкаський обласний психо-неврологічний диспансер Черкаської обласної ради» (далі КЗ «ЧОПНД»), третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що головний лікар КЗ «ЧОПНД» ОСОБА_3 та його підлеглі грубо порушують Закон України «Про психіатричну допомогу», надають довідки, пояснення, висновки третім особам, а також додають їх до кримінальних, цивільних та адміністративних справ, в яких вказано, що вона перебуває на обліку в КЗ «ЧОПНД» із зазначенням діагнозу.

Внаслідок таких дій відповідача вона змушена терпіти образи, приниження людської гідності та ділової репутації.

Зазначає, що вона, під прикриттям посадових осіб КЗ «ЧОПНД» в Соснівському районному суді м. Черкаси, була побита ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 придавив їй ногу дверима автобуса, внаслідок чого з приводу отриманої травми їй призначено дві операції в інституті нейрохірургії м. Києва.

Також лікарі-психіатри КЗ «ЧОПНД» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приводили до неї додому на заселення колишнього зятя ОСОБА_8 в її квартиру.

ОСОБА_9 направляв своїх підлеглих ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) в судові засідання за участю позивача «бандюків», які ображали, принижували, підбурювали адвоката Баркара до її побиття.

Просила стягнути з КЗ «ЧОПНД» за багаторічні переслідування інваліда 1-ї групи, яка перенесла гострий інфаркт міокарда, гіпертонію - 2 ст., 3 ст., 4 ст. (високий ризик), якій призначено дві операції в Інституті нейрохірургії м. Києва - моральну та матеріальну шкоду в сумі 500 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КЗ «ЧОПНД» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнуто з КЗ «ЧОПНД» в дохід держави судовий збір 768,40 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що внаслідок розголошення направленими керівником КЗ «ЧОПНД» на судові засідання Придніпровського районного суду м. Черкаси у грудні 2016 року за участю позивачки ОСОБА_1 лікарями - психіатрами конфіденційної інформації про медичну документацію позивачки та характеристики її психічного стану, позивачці було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях та нервових переживаннях з приводу висловлювань лікарів-психіатрів про наявність у неї психічного захворювання.

Водночас, при оцінці ступеня вказаних моральних страждань, суд враховував, що здійснення таких висловлювань у судовому засіданні, де позивачка брала участь в якості захисника свого сина, в контексті даних конкретних обставин, об`єктивно викликало у позивачки нервові переживання з приводу оцінки судом та учасниками кримінального провадження її особистих та ділових якостей, тому суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості, беручи також до уваги, що позивачка мала можливість висловити свої заперечення та аргументи на спростування озвученої стосовно неї інформації, та те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження настання в зв`язку з такими обставинами порушень її нормальних життєвих зв`язків, оскільки перенесення інфаркту мало місце до грудня 2016 року, згідно з витягом з історії хвороби № 77014355 від 09.10.2012 - 19.10.2012, та дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди 5 000 грн.

Визначаючи розмір відшкодування, суд виходив з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

В іншій частині суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивачки про спричинення їй будь-якої матеріальної шкоди, в тому числі ушкодження здоров`я, з вини посадових осіб відповідача, а також вчинення відповідачем чи уповноважених ним особами неправомірних дій з видачі довідок чи інформації приватним особам про психічний стан позивачки.

Судом першої інстанції також зазначено, що доводи позивачки про відсутність у неї психічних захворювань та наданих в їх підтверджень консультативного висновку від 05.02.2010, копії історії хвороби № 312 від 17 - 23.01.1995, наказу № 19/к від 21.04.2000 про звільнення з роботи, не є предметом позову у даній справі, оскільки виходить за межі заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 оскаржила рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року в апеляційному порядку та просила його скасувати, постановивши нове рішення, яким стягнути з КЗ «ЧОПНД» Черкаської обласної ради на її користь моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що переслідування її посадовими особами КЗ «ЧОПНД» призвели до гострого інфаркту міокарда та гіпертонії - 2 ст., 3- ст., 4 ст. (високий ризик).

Директор КЗ «ЧОПНД» ОСОБА_3 продовжує її переслідувати навіть після рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2013 року.

Таке переслідування має для неї тяжкі наслідки, а саме хвороби. Їй призначено дві операції в інституті нейрохірургії м. Києва (видалення сідничного нерва та вживлення нейростимулятора в сідничний нерв ягодичної області).

КЗ «ЧОПНД» надає листи, пояснення, висновки та інші документи в цивільних, кримінальних та адміністративних справах про те, що вона перебуває на диспансерному обліку після чого їй потрібно доказувати, що вона здорова.

06 грудня 2016 року, 08 грудня 2015 року, 09 листопада 2016 року, 21 грудня 2016 року, 24 січня 2017 року, 01 лютого 2017 року, 23 лютого 2017 року, 01 березня 2017 року та 02 березня 2017 року під час перегляду вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2012 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які привели з собою «бандитів» ображали, принижували та підбурювали до побиття чим доводили її до тяжкого стану здоров`я.

04 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив КЗ «ЧОПНД» в якому зазначено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, містить неправдиву та спотворену інформацію, яка не підтверджена належними та допустимими доказами.

Зазначає, що гострий інфаркт міокарда, на який посилається скаржник, мав місце в 2012 році, а події описані в позовній заяві відбулися у 2016 році.

Посилання ОСОБА_1 на факт кримінального переслідування зі сторони КЗ «ЧОПНД» Черкаської міської ради, направлення «бандюків» у судові засідання не підтверджено жодним доказом.

Вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим, винесеним з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року без змін.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що вона повністю підтвердила доказами переслідування її посадовими особами КЗ «ЧОПНД».

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2012 року у цивільній справі № 2-40/11 в позові ОСОБА_1 до КЗ «ЧОПНД» про припинення неправомірних дій, визнання заведення медичної картки недійсним та стягнення моральної шкоди - відмовлено (а.с. 139 - 141).

Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу та не доведено суду, що посадові особи (працівники) психоневрологічного диспансеру неправомірно завели відносно неї медичну карту та вносять до неї невірні відомості. Також нею не було доведено факт спричинення відповідачем їй моральної шкоди.

Згідно доповідної записки лікаря-психіатра ОСОБА_7 від 8 грудня 2015 року адресованої головному лікарю ЧОПНД, вона була присутня разом із медсестрою дільниці при вчиненні виконавчих дій із вселення Савко із родиною до квартири боржника ОСОБА_1 (а.с. 35).

Зі змісту цієї доповідної записки вбачається, що лікар-психіатр ОСОБА_7 . перебувала на вчиненні виконавчих дій з 10.00 год. до 12 год. За спостереженням лікаря-психіатра, на прохання державної виконавчої служби та міліції ОСОБА_1 кричала, обзивала дочку та присутніх «хабарниками», погрожувала судом, в адресу дочки кричала, що ніколи не дозволить жити в її квартирі, ображала ОСОБА_7 та висловлювала грубощі на її адресу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2016 року, яка набрала законної сили 01 березня 2016 року, у справі № 712/13786/15 ц, дії посадових осіб відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області щодо залучення інших осіб, у тому числі працівника ЧОПНД, під час вчинення виконавчих дій із вселення ОСОБА_12 та інших до квартири АДРЕСА_1 , визнано неправомірними.

З доповідної записки від 07 грудня 2016 року лікаря-психіатра ОСОБА_7 адресованої головному лікарю ЧОПНД вбачається, що на підставі розпорядження адміністрації вона, як дільничний психіатр диспансерного відділення, 6 грудня 2016 року була присутня на судовому засіданні Придніпровського районного суду м. Черкаси, на якому була ОСОБА_1 , для здійснення динамічного нагляду, а при необхідності - для надання їй медико-соціальної допомоги (хвора ОСОБА_1 тривалий час злісно ухиляється від відвідування ЧОПНД, необхідного лікування уникає, та уникає відвідування дільничного психіатра). При цьому, за спостереженнями лікаря-психіатра ОСОБА_7 , побачивши її, ОСОБА_1 стала вкрай подразливою, голосно кричала на весь зал судових засідань «тут перебуває Багрєєва», висловлювала в її адресу та в адресу адвоката грубощі, образи, плювалась в їх бік, на зауваження сторонніх відвідувачів суду припинити неадекватну поведінку не реагувала (а.с. 34).

Відповідно до доповідної записки від 07 лютого 2017 року лікаря-психіатра ЧОПНД ОСОБА_6 , 21 грудня 2016 року згідно розпорядження адміністрації ЧОПНД він був представником диспансеру на відкритому засіданні Придніпровського районного суду м. Черкаси, за участі ОСОБА_1 , з питання перегляду вироку її сину за вчинений злочин.

За спостереженнями лікаря-психіатра, під час судового засідання ОСОБА_1 намагалась захопити ініціативу, не зважаючи на зауваження судді, розмовляла на підвищених тонах з переходом на крик, звинувачувала адвоката зі сторони потерпілої Баркара А.З. та психіатра ОСОБА_7 у застосуванні фізичної сили. Далі ОСОБА_1 кричала, що в залі присутні «психи», тобто психіатр, обурювалась, що за нею стежать, наділяла певними епітетами керівників диспансеру, котрі «надсилають своїх …» (а.с. 33).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2017 року у справі № 712/8394/17, залишеним без зміни постановою Апеляційного суду Черкаської області від 21 травня 2018 року, визнано неправомірними дії КЗ «ЧОПНД» Черкаської обласної ради, які полягають в направленні на судові засідання Придніпровського районного суду м. Черкаси у справах за участі ОСОБА_1 у грудні 2016 року, а також на проведення виконавчих дій у грудні 2015 року щодо боржника ОСОБА_1 лікарів-психіатрів цього закладу (а.с. 4 - 14).

Судами встановлено, що перебування лікаря ОСОБА_7 у залі судового засідання Придніпровського районного суду м. Черкаси, де ОСОБА_1 брала участь як представник, а також обізнаність останньої з тим, що присутня в залі суду є лікарем-психіатром ЧОПНД створювало додатковий тиск на ОСОБА_1 , провокувало її та змушувало реагувати на це, у тому числі й шляхом висловлення обурення щодо присутності лікаря-психіатра.

Також судами встановлено відсутність доказів, що КП ЧОПНД був стороною в справі, на яку з`явився лікар-психіатр ОСОБА_7, а сама ця справа стосувалась перегляду вироку Соснівського районного суду м. Черкаси, винесеного відносно сина ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Перебування лікаря-психіатра на судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , факт чого вона усвідомлювала та розуміла, також містить ознаки тиску на неї, особливо з урахування того, що лікар-психіатр не пояснював легітимної мети такого перебування в залі судового засідання у свій робочий час.

Згідно витягу з історії хвороби ОСОБА_1 09 жовтня 2012 року вона була госпіталізована до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва (інфарктне відділення) із діагнозом гострий Q-інфаркт міокарда в передньо-перетинкової області Л.Ш з розповсюдженням на верхівково-бічні відділи ЛШ, ТЛТ «Фармакіназа», Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 3 ступеню, ризик 4 (дуже високий). СН ІІА, зі збереженою сист. функцією ЛШ (а.с. 76).

У відповідності до довідки КП ЧОПНД від 13.11.2018 за № 36/02-29 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Баркар А.З. в даному закладі не працюють та не працювали раніше (а.с. 112).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Хворова В.В., представника КЗ «ЧОПНД» Черкаської обласної ради Гаркавого К.А., третю особу ОСОБА_2 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 обґрунтовувала свій позов тим, що головний лікар КЗ «ЧОПНД» ОСОБА_3 та його підлеглі в період з 2015 року переслідують її, що проявляється у наданні довідок, пояснень, висновків третім особам, в яких вказано, що вона перебуває на обліку в КЗ «ЧОПНД», із зазначенням діагнозу, також вони відвідували судові засідання під час перегляду вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Крім того, тим, що вона, під прикриттям посадових осіб КЗ «ЧОПНД» в Соснівському районному суді м. Черкаси, була побита ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 придавив їй ногу дверима автобуса, внаслідок чого з приводу отриманої травми їй призначено дві операції в інституті нейрохірургії м. Києва.

Посилаючись на ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України просила стягнути матеріальну та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., при цьому не розмежовувала, яку саме суму складає моральна шкода, а яку матеріальна.

Судом першої інстанції позов задоволено частково та стягнуто з відповідача 5 000 грн. моральної шкоди, а в іншій частині позову відмовлено.

При цьому, відповідач із рішенням суду першої інстанції погодився та не оскаржував його. Позивачка оскаржує його саме в частині розміру стягнутої судом моральної шкоди.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінки заподіювача шкоди і заподіяною шкодою.

Тобто, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди, необхідно з`ясовувати, коли виникли правовідносини сторін, коли заподіяна моральна шкода.

Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Враховуючи наявність судових рішень, якими встановлено наявність порушення прав ОСОБА_1 діями КЗ «ЧОПНД», суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

При визначенні розміру такої шкоди колегія суддів виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України» № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За результатами дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, з яким погоджується і колегія суддів, що в обґрунтування розміру шкоди, ОСОБА_1 надала лише виписку з історії хвороби № 7704355 за жовтень 2012 рік, коли вона перенесла інфаркт міокарда, однак будь-яких доказів на підтвердження характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких ОСОБА_1 зазнала від дій відповідача в спірний період, а саме 2015 - 2017 роки, нею надано не було, як і не було надано доказів завдання їй матеріальної шкоди, в тому числі ушкодження здоров`я.

Водночас суд першої інстанції правомірно врахував, що завдана позивачці моральна шкода, полягає в моральних стражданнях та нервових переживаннях з приводу висловлювань лікарів-психіатрів про наявність у неї психічного захворювання, які мали місце у судовому засіданні, де позивачка брала участь в якості захисника свого сина, що викликало у неї нервові переживання з приводу оцінки судом та учасниками кримінального провадження її особистих та ділових якостей.

Разом з тим, суд врахував і те, що позивачка мала можливість висловити свої заперечення та аргументи на спростування озвученої стосовно неї інформації.

Настання ж, у зв`язку з встановленими обставинами, порушень її нормальних життєвих зв`язків у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

За правилом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги та відповіді на відзив зводяться до повторного опису ОСОБА_1 подій щодо порушення її прав та перерахування поставлених їй діагнозів, однак без надання будь-яких доказів в підтвердження розміру завданої їй моральної шкоди, яка нею оцінена саме 500 000 грн.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим позивачем та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, врахуванню підлягає і те, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., оскільки врахував дійсні обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, наявні у справі докази та надав їм належну оцінку. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивачки цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий: Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко