Справа №711/3866/19 пров. №2/478/358/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, орган опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області, служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

В с т а н о в и в:

13.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява мотивована тим, що 01.04.2001 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 13.06.2014 року було розірвано. Від даного шлюбу в них народилася дочка (вона) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу між батьками і дотепер вона проживає з матір`ю ОСОБА_4 . Починаючи з самого її народженнявідповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надавав їй матеріальну допомогу, не спілкувався з нею, не цікавився її життям, здоров`ям та розвитком, вважає, що така поведінка відповідача по відношенню до неї є неприпустимим фактом, який є підставою для позбавлення останнього батьківських прав, тому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неї та стягнути з відповідача на її користь судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме оформленням позовної заяви у розмірі 250 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2019 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області та службу у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Черкаської міської ради явку свого представника у судове засідання не забезпечив, але надав суду письмову заяву, в якій, на виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, зазначив про те, що з урахуванням того що позивач ОСОБА_1 на даний час є повнолітньою особою, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, не має юридичних підстав готувати відповідний письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. На виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, зазначив про те, що з урахуванням того що позивач ОСОБА_1 на даний час є повнолітньою особою, орган опіки та піклування Казанківської РДА не має можливості підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. На виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, зазначив про те, що з урахуванням того що позивач ОСОБА_1 на даний час є повнолітньою особою, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області, не має юридичних підстав готувати відповідний письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. На виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, зазначила про те, що з урахуванням того що позивач ОСОБА_1 на даний час є повнолітньою особою служба у справах дітей Казанківської РДА, не має можливості підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо неналежного виконання батьківських обов`язків останнім по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.52).

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 08.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 22 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 03.06.2014 року (а.с.13).

З розрахунку заборгованості №1742 від 18.03.2019 року, виконаного державним виконавцем Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Каленко А.В., вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 18.03.2019 року становить 59153 грн. 70 коп. (а.с.70-71).

Відповідно до довідки ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» за №70 від 03.10.2019 року та характеристики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 разом з мамою ОСОБА_4 , 1982 року народження (а.с.51, 53).

ОСОБА_1 з 01.09.2017 року навчається в Державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище» (ІІІ акредитацій ний рівень), на денній (державній) формі навчання, дата закінчення навчання 30.06.2020 року (а.с.49).

З довідки-інформації виданої ДНЗ «Черкаське вище професійне училище» від 03.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1978 року народження, батько учениці групи №1 ОСОБА_1 не відвідує навчальний заклад, не бере участі у батьківських зборах та не цікавиться життям своєї доньки (а.с.55).

За Конституцією України, ст.49 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

В силу ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із бездіяльності осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зокрема, цивільні права та обов`язки виникають із невиконання батьками батьківських обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За українським законодавством фізична особа вважається повнолітньою після досягнення нею вісімнадцяти років.

З копії паспорта громадянина України за НОМЕР_1 виданого 24.07.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла повноліття (а.с.10).

Враховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин і вимог закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки на момент постановлення рішення по справі позивач ОСОБА_1 досягла вісімнадцяти років, що виключає можливість, в порядку ст.164 СК України, позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неї.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, орган опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області, служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднести на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 21.11.2019 року.

Суддя