Справа № 463/6232/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/2166/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, витребування майна та вчинення інших дій, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, витребування майна та вчинення інших дій.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду, роз`яснено позивачу право, передбачене ч.2 ст.257 ЦПК України, на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Вказану ухвалу оскаржила позивачка ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі на ухвалу про залишення позову без розгляду, ОСОБА_1 стверджує, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на те, що Велика Палата Верховного Суду від 12.12.2018р. у справі №752/11896/17-ц зазначила, що повернення повістки із відміткою «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Повідомлення про судове засідання шляхом надіслання SMS - повідомлень також не може бути доказом належного сповіщення учасників справи, оскільки у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 , та її представника про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS - повідомлення.

Верховний Суд зазначив, що не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання і оголошення, розміщене на сайті Судова влада України, оскільки згідно зі статтею 128 ЦПК такий порядок повідомлення розрахований на відповідача, третю особу, свідка, заінтересованих осіб, а не на позивача (постанова від 27.03.2019 у справі №201/6092/17).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежнім безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вказана норма містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Апелянт просить скасувати ухвалу про залишення позову без розгляду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

ОСОБА_4 подала в суд заяву про слухання справи без її участі.

Частиною 2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявки суд не повідомив, оскільки від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка перешкоджає розгляду справи, а відтак дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не може погодитися висновком суду про повторність неявки належним чином повідомленого позивача, оскільки такий висновок суду є передчасним та помилковим, у зв`язку з тим, що позивача не було повідомлено належним чином про розгляд справи.

З оскаржуваної ухвали суду про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду вбачається, що така постановлена судом 18.04.2019 року у підготовчому засіданні.

Зі змісту оскаржуваної ухвали також вбачається, що підставами для залишення позову без розгляду у підготовчому засіданні судом зазначена повторна неявка позивача у судові засідання.

Постановляючи у підготовчому засіданні оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не врахував наступне.

Частина 1 ст. 189 ЦПК України передбачає, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.(ч.2 ст.189 ЦПК України).

Стаття 196 ЦПК України передбачає, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно з п.15 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Частини 1, 2 ст. 200 ЦПК України передбачають, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Частина 2 ст. 196 ЦПК України передбачає, що дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні.(ч.1 ст. 211 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що саме у підготовчому засіданні вирішується питання про призначення справи до розгляду по суті, визначається дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, ухвала про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання, не може бути постановлена у підготовчому засіданні.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне завернути увагу суду першої інстанції, що справа перебуває у провадженні Личаківського районного суду м. Львова з 29 грудня 2016 року, провадження у справі відкрито 13.03.2017 року.

Матеріалами справи підтверджується, що справа призначалася до судового розгляду неодноразово, а саме, 27.11.2017 року, 05.03.2018 року, 23.05.2018 року, 12.07.2018 року, 25.09.2018 року, 10.12.2018 року, 20.02.2019 року, 18.04.2019 року, судові засідання неодноразово відкладалися, причини відкладень - неявка учасників справи, у зв`язку з перебуванням головуючого на листку не працездатності.

Із наявних в матеріалах справи довідок за підписом секретаря від 10.12.2018р. та 20.02.2018р. підтверджується, що фіксація судового засідання, не здійснювалася в зв`язку з перебуванням головуючого по справі на листку непрацездатності.

На судове засідання, яке було призначене 18.04.2018р. належним чином був повідомлений лише представник позивачки ОСОБА_5 , а від ОСОБА_1 конверт повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У рішенні по справі "Міргаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.11.2019 року.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П.Цяцяк

Н.О.Шеремета