ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/3516/19 Головуючий суддя І інстанції Грінчук О. П.
Провадження № 22-ц/818/4609/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, з них:

ПОСТАНОВА
14 листопада 2019 року м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Пузікової Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 08 липня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Грінчук О.П., по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту, територіального контролю Харківської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,
24 травня 2019 року Харківська міська рада звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила зобов`язати їх солідарно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0370 га на відстані 8 метрів від двоповерхового будинку по АДРЕСА_1 та на відстані 8 метрів від паркану (з боку двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 ), на якій розташована самочинно побудована будівля прямокутної форми розмірам 21.00х14,00 м. (призначення гаражні бокси на 12 воріт) шляхом знесення, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, власними силами або за власний рахунок.
Позовна заява мотивована тим, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі - Інспекція) було проведено позапланову перевірку в результаті якої встановлено, що ОСОБА_4 виконуються будівельні роботи з влаштування фундаменту та виконано мурування стін з піноблоку на висоту приблизно 1,5 м., припустиме призначення будівлі - гаражні бокси на 12 воріт, проте, на момент проведення перевірки не було представлено документ, який надає право на виконання будівельних робіт, містобудівну документацію та затверджений у встановленому порядку проект, документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.
Згідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомості щодо об`єкту «Гаражі біля житлового будинку по вул АДРЕСА_1 » відсутні, тому на підставі наведеного відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.05.2016 та видано приписи про негайне зупинення проведення будівельних робіт і про усунення допущених порушень у термін до 23.05.2017.
Постановою від 27.05.2016 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., який він сплатив, тобто визнав скоєне правопорушення у сфері містобудівної діяльності. З метою перевірки виконання відповідачем приписів було проведено позапланову перевірку за результатами якої складено акти та встановлено, що вимоги приписів органу ДАБК не виконано, продовжено будівельні роботи на земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності, право розпоряджатися якою належить територіальній громаді в особі Харківської міської ради, тобто ОСОБА_4 здійснив самочинне будівництво, чим порушив право ХМР на володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою, тому майно побудоване на ній підлягає знесенню.
У зв`язку з цим Інспекція звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою про зобов`язання гр. ОСОБА_4 знести за власний рахунок самовільно побудований об`єкт будівництва - будівлю прямокутної форми, розміром 21,00x14,00 м. (гаражні бокси на 12 воріт), розташовану на відстані 8,00 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 у справі № 642/3110/17 позовні вимоги Харківської міської ради задоволено, зобов`язано гр. ОСОБА_4 знести за власний рахунок самовільно побудований об`єкт будівництва - будівлю прямокутної форми, розміром 21,00x14,00 м. (гаражні бокси на 12 воріт), розташовану на відстані 8,00 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 13.03.2018 у вказаній справі апеляційну скаргу гр. ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 залишено без задоволення, а вказане рішення без змін.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2018 гр. ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що вказане рішення оскарженню у касаційному порядку не підлягає. В подальшому, до Харківського апеляційного суду надійшла скарга гр. ОСОБА_13 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2017, який в обґрунтування скарги посилався на те, що будівництво спірних гаражних боксів було здійснено ним разом сусідами за власні кошти та в подальшому утворено Обслуговуючий кооператив «Іванівський-Авто» з метою задоволення своїх соціальних, споживчих та інших потреб по будівництву та зберіганню власних автомобілів та утримання гаражів на засадах самоврядування.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22.11.2018 апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_13 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви Інспекції відмовлено. Вказана постанова суду мотивована тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції порушені права інших осіб, яким належать право на матеріали, з яких побудовано гаражні бокси. Постанова Харківського апеляційного суду від 22.11.2018 у вказаній справі набрала законної сили.

На вказану земельну ділянку будь-яких прав не зареєстровано, а рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) не приймались, члени кооперативу «ІВАНІВСЬКИЙ - АВТО» у кількості 14 осіб (відповідачі по справі) фактично використовують земельну ділянку, площею, орієнтовно, 0.0370 га на відстані приблизно 8 метрів від двоповерхової будівлі по АДРЕСА_1 та на відстані приблизно 8 метрів від паркану (з боку двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 ) шляхом її самовільного зайняття, тому позивач просить суд зобов`язати відповідачів солідарно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею, 0,0370 га на відстані 8 метрів від двоповерхової будівлі по АДРЕСА_1 та на відстані 8 метрів від паркану (з боку двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 ), на якій розташована самочинно побудована будівля прямокутної форми розміром 21,00x14,00 м. (призначення - гаражні бокси на 12 воріт) шляхом її знесення, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, власними силами або за власний рахунок.

Відповідачі по справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 надали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що проти позову заперечують з тих підстав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , на якій за твердженням позивача, розташована спірна будівля прямокутної форми розміром 21,00х14,00 м (гаражні бокси на 12 воріт), відноситься саме до комунальної власності, крім того, позивач не зазначає, яким чином відповідачі порушують права інших осіб в користуванні вказаною земельною ділянкою. Також представник позивача не обґрунтував суду, що представництво приватних інтересів інших осіб є реалізацією повноважень органу місцевого самоврядування з представництва територіальної громади міста, а також, щодо порушення цим будівництвом законних прав та інтересів конкретних індивідуально визначених осіб, адже в даній позивачем заяві мешканці будинку АДРЕСА_1 зазначили про свою невдоволеність вказаним будівництвом, крім того, мешканці будинку по АДРЕСА_3 відмовляються від вказаної заяви.

ХМР не зазначила, на підставі яких доказів встановлюються відповідні обставини щодо факту саме реального порушення відповідачів прав інших осіб. Крім цього, позивач не може визначитись, хто повинен відповідати за вказаним позовом, адже самочин підлягає знесенню особою, яка здійснила таке будівництво або за її рахунок, при цьому не вказує особу, яка здійснила самочинне будівництво. Також звертають увагу суду на те, що спірні гаражі є саме нерухомим майном, адже вони мають фундамент і є капітальною спорудою, відсутні докази того, спірна будівля розташована поза межами прибудинкової території багатоквартирного будинку, співвласники якого є відповідачі по справі. Тому вважають позов необґрунтованим та суперечливим.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано відповідачів солідарно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0370 га на відстані 8 метрів від двоповерхового будинку по АДРЕСА_1 та на відстані 8 метрів від паркану (з боку двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 ), на якій розташована самочинно побудована будівля прямокутної форми розмірам 21.00х14,00 м. (призначення гаражні бокси на 12 воріт) шляхом знесення, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, власними силами або за власний рахунок. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Судові витрати покласти на Харківську міську раду.

Вказали, що правовий статус вказаної земельної ділянки неодноразово змінювався, про що свідчить вказана вище інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 175445372 від 29.07.2019 року. З 21.12.2015 року земельна ділянка за кадастровим номером :02:033:0509 за адресою: АДРЕСА_3 , є приватною власністю ТОВ «БІОЛАР», і товариство не уповноважувало представляти свої інтереси Харківську міську раду.

Зазначили, що заперечуючи проти позову, звертали увагу місцевого загального суду також на наступне: посилаючись на те, що зайняття земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності, виключає можливість «інших осіб» нормально користуватися цією земельною ділянкою, Харківська міська рада в позовній заяві не наводить обставин і відповідних норм, які би свідчили про те, що таке представництво приватних інтересів певних «інших осіб» є реалізацією повноважень органу місцевого самоврядування з представництва територіальної громади , в той час як у наведеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 639/6261/13-ц суд касаційної інстанції сприйняв непідтвердженість представництва приватних інтересів мешканців «сусіднього» з об`єктом самочинного будівництва житлового будинку як свідчення суперечливості підстав позову Харківської міської ради про знесення самочинного будівництва.

Звертають увагу Харківського апеляційного суду на те, що позивачем не надано жодних доказів на спростування того, що спірна будівля прямокутної форми, 21,00x14,00 м. (гаражні бокси на 12 воріт) розташована на земельній ділянці, яка відноситься до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Вказали, що відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , оскільки в даному житловому будинку знаходяться належні відповідачам на праві власності квартири, та відповідно в силу ст.382 ЦК України мають право користування гаражами, які зведено на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Вказали, що за адресою спірної самочинної будівлі: АДРЕСА_3 знаходиться лише одна земельна ділянка з єдиним унікальним лише для неї кадастровим номером: :02:033:0509 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), площею 0.7267 га, яка, як уже було вказано належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «БІОЛАР» () і 27.07.2019 була обтяжена і передана товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЛАР» в іпотеку АТКБ «ПРИВАТБАНК» (). Вказані обставини підтверджуються доданою до даної апеляційної скарги інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 75445372 від 29.07.2019, параметром запиту на формування якої є адреса/місцезнаходження саме земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Жодної іншої земельної ділянки з кадастровим номером, відмінним від кадастрового номеру :02:033:0509, за вказаним адресом не існує і тому право комунальної власності на землю у даному випадку не порушено.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник Харківської міської ради Яковенко С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року залишити без змін.

На обґрунтування вказав, що доводи скарги про те, що спірний об`єкт самочинного будівництва належить на праві приватної власності ТОВ «БІОЛАР» не відповідає фактичним обставинам справи. З акту обстеження земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_3 право користування вказаною земельною ділянкою за будь - якими фізичними або юридичними особами не оформлене відповідно до доданих графічних матеріалів спірний об`єкт самочинного будівництва розташований на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, земельна ділянка, що належить на праві приватної власності ТОВ «БЮЛАР» (кадастровий № :02:033:0509) має інше місцезнаходження.

Зазначив, що нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини. Спірна земельна ділянка не передавалася у користування власників квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , також відсутні належні та допустимі докази, які б указували на створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, отже спірна земельна ділянка згідно приписів ст. 83 ЗК України належить до земель комунальною власності територіальної громади міста Харкова. Відповідні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.03.2019 справа №263/68/17 предметом розгляду, якої були схожі за змістом правовідносини.

Вказав, що в обґрунтування своєї правової позиції відповідачі безпідставно посилаються на висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 639/6261/13-ц, яка стосується інших обставин справи, пов`язаних із самочинного будівництва на земельній ділянці, яка на відміну від встановленого в цій справі, частково належала відповідачу на підставі похідного права власності на житловий будинок.

У спірних правовідносинах на земельній ділянці, яку просить звільнити Харківська міська рада розташована самочинно побудована будівля прямокутної форми розміром 21,00x14,00 м. (призначення - гаражні бокси на 12 воріт), а не житловий будинок.

Згідно положень ст. 376 ЦК України особа, дії відповідачів по самочинному будівництву такого об`єкту аргументовано кваліфікуються судом як самовільне зайняття земельної ділянки, фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу, у власність або надання у користування) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Зазначає, що у спірних правовідносинах Харківська міська рада в силу закону виступає як власник земельної ділянки на якій протиправно розташований об`єкт самочинного будівництва з метою захисту прав та законних інтересів територіальної громади міста Харкова, що передбачено нормами ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Проведеною перевіркою Інспекції встановлено, що гр. ОСОБА_4 виконуються будівельні роботи з влаштування фундаменту та виконано мурування зовнішніх стін з піноблоку на висоту орієнтовно до 1,5 м. Припустиме призначення будівлі - гаражні бокси на 12 воріт. Будівля має прямокутну форму розміром 21,00x14,00м. Вказані обставини підтверджені постановою Харківського апеляційного суду від 22.11.2018 у справі № 642/3110/17. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до тлумачення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та не потребують окремих спростувань.Вказав, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Положенням про Інспекцію, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15, 23.05.2016 року Головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил об`єкта будівництва «Гаражі біля житлового будинку по АДРЕСА_1 » про що складено Акт.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 виконуються будівельні роботи з влаштування фундаменту та виконано мурування зовнішніх стін з піноблоку на висоту орієнтовно до 1,5 м.

Припустиме призначення будівлі гаражні бокси на 12 воріт. Будівля має прямокутну форму розміром 21,00x14,00 м. Будівля розташована на відстані 8,00 метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 .

На момент проведення перевірки не було представлено документ, що надає право на виконання будівельних робіт, містобудівну документацію та затверджений у встановленому порядку проект; документ, що посвідчую право власності чи користування земельною ділянкою.

В Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, інформація по об`єкту «Гаражі біля житлового будинку АДРЕСА_1 » відсутня.

В той же день ІДАБК було складено Протокол про адміністративне правопорушення від 23.05.2016 на ОСОБА_4 Примірник протоколу було ним отримано.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою ІДАБК було прийнято Постанову № 76-П від 27.05.2016, про накладення на відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Також, ОСОБА_4 було видано приписи № 76/2-Пр від 23.05.2016 про негайне зупинення проведення будівельних робіт та №76/1-Пр від 23.05.2016 про усунення допущених порушень у термін до 23.05.2017 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на земельну ділянку під самочинною будівлею за вказаним адресом будь-яких прав не зареєстровано. При цьому також відсутнє рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) не приймались, члени кооперативу «ІВАНІВСЬКИЙ - АВТО» фактично використовують земельну ділянку, площею, орієнтовно, 0.0370 га на відстані приблизно 8 метрів від двоповерхової будівлі по АДРЕСА_1 та на відстані приблизно 8 метрів від паркану (з боку двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 ) шляхом її самовільного зайняття.

Інспекцією було вжито всіх необхідних заходів реагування в межах компетенції, а відповідачі, у свою чергу, в установлений строк добровільно не виконали вимоги, встановлені у приписі № 76/1-Пр від 23.05.2016 та станом на день подачі вказаного позову до суду, а саме: не усунули допущені порушення у встановлений термін та свідомо ухиляються від їх усунення.

Право власності на самочинну прибудову за відповідачами судом не визнано, позивач проти збереження прибудови заперечує.

Тому відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України за позовом власника (користувача) земельної ділянки, який заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, самочинно збудовані гаражні бокси підлягають знесенню відповідачами, які здійснили самочинне будівництво, або за її рахунок.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який відповідає встановленим на підставі наявних у справі доказам обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно зі статями 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України.

На підставі ст. 83 Земельного кодексу України , землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно пунктів 5, 22, 24, 25, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Згідно статуту Обслуговуючого кооперативу «Іванівський-Авто», затвердженим рішенням установчих зборів засновників ОК «Іванівський-Авто» протоколом №1 від 8 грудня 2017 року, він створений з метою створення умов для забезпечення членів Кооперативу потребами по будівництву колективних гаражів (боксів), зберіганню власних автомобілів членів і подальшому утриманню гаражів (боксів), на основі поєднання особистих та колективних інтересів членів кооперативу, поділу між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Гаражі (бокси) будуються та обладнуються за власні кошти кожного члена кооперативу (Статті 1,4). Земля Кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду, користування або придбаних ним у власність. Кооператив може придбати земельні ділянки відповідно до ЗК України.

Ухвалення рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном Кооперативу належить до Делегованих повноважень Правління Кооперативу, яке є виконавчим органом Кооперативу, що здійснює управління його поточною діяльністю та складається з трьох осіб на чолі з Головою Правління Кооперативу (Статті 7,8).

З наданого Статуту вбачається, що членами Кооперативу є 14 осіб, серед яких є і відповідач ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року (№ 687-ХIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року.

За змістом частин 4, 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після подання повідомлення чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Статтею 125 Земельного кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідачі всупереч положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо процесуального обов`язку доказування і подання доказів, не надали до суду належних і допустимих письмових доказів про те, що земельна ділянка під самочинно збудованими гаражними боксами перебуває у їх законній власності, володінні чи користуванні, чи у власності, володінні чи користуванні вказаного Кооперативу.

Доводи скарги про те, що земельна ділянка під спірною самочинною будівлею належить на праві приватної власності ТОВ «БІОЛАР» спростовується вищевказаними результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, які не були оспорені відповідачами, що спірні самочинні гаражні бокси на 12 воріт розташовані за іншим адресом, ніж належна ТОВ «БІОЛАР» земельна ділянка.

Відповідачі не надали до суду належних і допустимих письмових доказів із землеустрою про належність земельної ділянки під самочинною будівлею ТОВ «БІОЛАР», або іншим приватним чи державним особам чи установам.

При цьому є обґрунтованими наведені у відзиві на скаргу заперечення про те, що нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини. Спірна земельна ділянка не передавалася у користування власників квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , також відсутні належні та допустимі докази, які б указували на створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку,

Тому, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України у позивача, який представляє територіальну громаду міста Харкова є право вимоги по захисту права комунальної власності на землю.

Статтею 125 Земельного кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Доказів, які підтверджують право власності або користування спірною земельною ділянкою відповідачами - суду не надано.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки - є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із положеннями статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до приписів статті 212 цього кодексу самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Таким чином, відповідачі здійснили самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить Харківській міській раді, та своїми діями порушують право Харківської міської ради на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, уповноважений орган подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 529/501/16-ц (провадження № 61-11479св18) та від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18).

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

За відсутності у справі даних про те, що відповідачі вирішили питання про визнання права на самочинне будівництво, рішення суду першої інстанції про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, власними силами або за власний рахунок відповідає наведеним нормам матеріального і процесуального права і доводами скарги, які є недоведені, не спростовані.

Тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.