Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3509/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., серетар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд із позовом до Виноградівської міської ради про визнання за ними права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Виноградів помер чоловік позивачки та батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок у АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав спадкодавцю відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори 31.07.1980 року. Однак, за життя спадкодавця, спірний житловий будинок був добудований, а на реконструйований та добудований будинок правовстановлюючі документи не оформлені. Оскільки за життя спадкодавець не здійснив державну реєстрацію змін щодо добудови, позивачі змушені звернутися у суд із вимогою про визнання за ними права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку за кожним.

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.

Представником позивачів подано до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує відносно заявлених позовних вимог позивча.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки та батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2006 року.

Як вбачається із довідок Виноградівської міської ради №№2393, 2392 від 19.09.2019 року ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав у АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 .

На момент смерті спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Виноградівською державною нотаріальною конторою 31.07.1980 року належав житловий будинок з надвірною будівлею у АДРЕСА_1 .

Заповіту на випадок смерті батько не залишив.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , позивачі не мають можливості, оскільки ним за життя було здійснено добудову до будинку та зведено надвірні споруди. Позивачка отримала відмову державного нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, оскільки при оформленні спадкових прав було виявлено відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 14.09.2019 року та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №840 від 17.09.2019 року, слідує, що житловий будинок, який розташований в у АДРЕСА_1 , будівництвом завершений, його загальна корисна площа становить 111,9 кв.м, в тому числі житлова 76,7 кв.м.

Правомірність здійснення добудови до спірного житлового будинку та зведення на прибудинковій земельній ділянці надвірних споруд підтверджується рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради №137 від 05.04.1989 року «Про надання дозволу на добудову, перебудову, реконструкцію будинків, будівництво гаражів та надвірних споруд громадянам міста», де у п.1.1 вказується про надання саме ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , дозволу на будівництво жилої кімнати, котельні та сараю.

Надалі спадкодавцем було виготовлено будівельний паспорт від 15.05.1989 року з дозвільними документами на здійснення будівельних робіт.

Відповідно до ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

За правилами ст.ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

У свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо спадкового житлового будинку, позивачі вважають, що існують обставини, які є підставою для визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивачів немає.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОК НОМЕР_2 , уродженкою м.Ужгород Закарпатської області, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 111,9 кв.м., в тому числі житловою площею 76,7 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Виноградів Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОК НОМЕР_3 , уродженцем м.Виноградів Закарпатської області, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 111,9 кв.м., в тому числі житловою площею 76,7 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Виноградів Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.11.2019 року.

ГоловуючийГ. І. Рішко