ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9024/19 Справа № 185/5418/19 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої одноразової допомоги та вихідної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої одноразової допомоги та вихідної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля посилалися на те, що відповідно до наданих медичних рекомендацій, директором ВСП «ШУ імені Героїв Космосу» був підписаний наказ № 184/4к від 11 жовтня 2017 року про звільнення відповідача на підставі п.2 ст. 40 КзпП України. На виконання ст.44 КЗпП України, а також п.12.13 Колективного договору, ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля при звільненні ОСОБА_1 , останньому було виплачено 16 474 грн. 59 коп. вихідної допомоги та 16 474 грн. 59 коп. одноразової допомоги. Не погоджуючись зі своїм звільненням, ОСОБА_1 до суду було подано позовну заяву про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі №185/8173/17 ОСОБА_1 було поновлено на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля № 5 ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. З моменту скасування наказу про звільнення, відповідач ОСОБА_1 втратив правові підстави для набуття одноразової допомоги у розмірі 32 949 грн. 18 коп., виплаченої йому на підставі п.12.13 колективного договору та ст. 44 КЗпП України. На підставі викладеного, ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля просили суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь виплачену одноразову допомогу та вихідну допомогу у розмірі 32 949 грн. 18 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року задоволено позовні вимоги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля виплачену одноразову допомогу та вихідну допомогу у розмірі 32 949 грн. 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля судові витрати в сумі 1921 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 12 серпня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу ШУ ім.Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Михайлюка О.В., гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5, було звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваної роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, тобто за п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.10).

11 жовтня 2017 року за наказом № 184/4к від 11 жовтня 2017 року підприємством ОСОБА_1 було нараховано і сплачено в розмірі середнього заробітку: вихідна допомога на підставі ст.44 КЗпП України при звільненні за станом здоров`я в сумі 16 474 грн. 59 коп.; одноразова допомога на підставі колективного договору при першому звільненні з підприємства залежно від стажу роботи на підприємстві в сумі 16 794 грн. 59 коп. (а.с.34).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.11-25).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано незаконним наказ № 184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5 Виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 155 336 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 15 289 грн. 71 коп. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь держави судовий збір у сумі 3883 грн. 40 коп. (а.с.55-60).

На виконання зазначеного рішення апеляційного суду директором ВСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля 24 квітня 2019 року видано наказ №1137, згідно з яким ОСОБА_1 було поновлено на посаді, організовано допуск до роботи (а.с.32).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля посилалися на те, що з моменту скасування наказу про звільнення, ОСОБА_1 втратив правові підстави для набуття одноразової допомоги у розмірі 32 949 грн. 18 коп., виплаченої йому підприємством на підставі п.12.13 колективного договору та ст. 44 КЗпП України, та просили суд стягнути з ОСОБА_1 сплачені підприємством вказані суми (а.с.43-46).

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», суд першої інстанції виходив з того, що наказ про звільнення ОСОБА_1 скасовано, трудові відносини з ним було продовжено, підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги відсутні, а тому відповідно до ст. 1212 ЦК України отримані суми цим працівником підлягають поверненню роботодавцю, однак погодитися з такими висновками суд неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вимоги статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

В статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача.

Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила.

Тобто, відсутність розрахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності розрахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника: за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін.

Наказом №184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу ШУ ім.Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Михайлюка О.В., гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5, було звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваної роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, тобто за п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.10).

11 жовтня 2017 року за наказом № 184/4к від 11 жовтня 2017 року підприємством ОСОБА_1 було нараховано і сплачено в розмірі середнього заробітку: вихідна допомога на підставі ст.44 КЗпП України при звільненні за станом здоров`я в сумі 16 474 грн. 59 коп.; одноразова допомога на підставі колективного договору при першому звільненні з підприємства залежно від стажу роботи на підприємстві в сумі 16 794 грн. 59 коп. (а.с.34).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.11-25).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, третя особа Директор виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля Мкртчян С.В. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано незаконним наказ № 184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5 Виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 155 336 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 15 289 грн. 71 коп. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь держави судовий збір у сумі 3883 грн. 40 коп. (а.с.55-60).

На виконання зазначеного рішення апеляційного суду директором ВСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля 24 квітня 2019 року видано наказ №1137, згідно з яким ОСОБА_1 було поновлено на посаді, організовано допуск до роботи (а.с.32).

Наказом №184/4к від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 . гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5 було звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваної роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, тобто за п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.10).

Така підстава звільнення вказує на неможливість відповідача жодним чином впливати (діями чи бездіяльністю) на прийняття роботодавцем відповідного рішення (на противагу такій причині звільнення як прогул, або звільнення за ініціативою робітника).

Слід зазначити, вказані вихідна допомога при звільненні та одноразова допомога при першому звільненні ОСОБА_1 була нарахована та виплачена роботодавцем у зв`язку із звільненням та не потребувала від працівника ОСОБА_1 будь-яких додаткових дій, які можна було б вважати недобросовісними.

Грошова виплата (мінімальний розмір вихідної допомоги, передбачений статтею 44 КЗпП України), що є предметом спору, у справі яка переглядається, відповідно до положень пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, не відноситься до заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, однак є допомогою, а отже на неї поширюються дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України.

Отже, вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Таким чином, підприємством не доведено належними та допустимими доказами факт недобросовісності набувача ОСОБА_1 щодо отримання зазначених вище сум допомоги при звільненні, нарахованих та виплачених роботодавцем, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої одноразової допомоги та вихідної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої одноразової допомоги та вихідної допомоги скасувати.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої

одноразової допомоги та вихідної допомоги відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді