ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Київ

справа № 760/33598/18

провадження № 22-ц/824/11308/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у складі судді Усатової І.А., повний текст складений 11.07.2019 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Росії, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, та визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_2 , а також внести зміни до актового запису про народження № 845 від 25.05.1989 року, складеного Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ОСОБА_2 , а саме записати його батьком ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що в червні 2017 року під час особистої розмови, його мати - ОСОБА_4 повідомила про те, що його біологічним батьком є ОСОБА_3 , який проживав в аулі Учкулан , Карачаєво - Черкеська республіка, Російська Федерація. В офіційному шлюбі його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не перебували, проте до його народження у 1988 році перебували у сімейних стосунках, деякий час проживали разом та вели спільне господарство, за місцем проживання батька в аулі Учкулан Карачаєво - Черкеської Республіки, де вона працювала кухарем під час відрядження до туристичної бази Київського політехнічного інституту. В подальшому родинні відносини не склалися і його мати повернулася до м. Києва де дізналася, що вагітна. Оскільки, на час його народження мати не перебувала в офіційному шлюбі, щоб уникнути сімейних сварок зі своїми батьками, через національність біологічного батька, в актовому записі про народження, його батьком було зазначено вигадану особу - ОСОБА_10 .

Заявник вказав, що з метою розшуку свого біологічного батька - ОСОБА_3 , у липні 2017 року він за допомогою мережі інтернет знайшов своїх сестер ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повідомили, що батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у серпні 2017 та у вересні 2018 року на запрошення сестер та інших родичів батька їздив до Карачаєво - Черкеської республіки, аул Учкулан , де його визнали, як єдиного сина ОСОБА_3

Заявник зазначав, що з його ініціативи ООО «Медикал Геномике» було проведено експертне дослідження (молекулярно-генетичну експертизу) для встановлення родинних зв`язків між ним та ОСОБА_14 та експертним висновком № MG 8-54135 від 02.10.2018 року було встановлено вірогідність того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_14 мають одного спільного батька складає 88.8072%.

Заявник посилаючись на те, що у зв`язку зі смертю його біологічного батька, не можливо внести зміни до актового запису про народження за спільною заявою батьків, просив задовольнити його заяву.

Під час розгляду справи, за заявою ОСОБА_2 про зміну імені, районним відділом реєстрації актів цивільного стану було змінено ім`я « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », про що 18.01.2019 року видано відповідне свідоцтво.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_17 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_18 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким його заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник посилається на те, що єдиним належним способом захисту його прав є звернення до суду для встановлення факту батьківства, адже ОСОБА_3 помер та не може за власним волевиявленням визнати себе його батьком. Вважає, що у суду достатньо правових підстав для встановлення факту батьківства, адже його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 деякий час проживали разом та вели спільне господарство, експертним висновком встановлено вірогідність того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_14 мають одного спільного батька складає 88.8072%, є заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , які не заперечують щодо встановлення факту батьківства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника на підтримання апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис №845 від 25.05.1989 р. та Відділом запису актів громадянського стану Жовтневого районного виконавчого комітету м. Києва 25.05.1989 р. видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , його батьками в книзі реєстрації актів про народження зазначені - мати « ОСОБА_20 , українка» та батько « ОСОБА_10 , українець», підставою запису відомостей про батька є заява матері ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та підпис від 25.05.1989 р. (а.с.6-10).

Згідно свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 , виданого 18.01.2019 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив ім`я на « ОСОБА_1 » (а.с.163).

Із свідоцтва про смерть від 18.01.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аул Учкулан Карачаєвського району, Ставропольський край , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , аул Верхній Учкулан , Карачаєвський район , Карачаєво-Черкеська Республіка, Росія (а.с.11).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюб 14.02.1989 р. (а.с.14).

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , копії паспортів останніх, вбачається, що їх батьком є ОСОБА_3 , а матір`ю є ОСОБА_19 (а.с.12,13,15,16)

Із заяв ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 вбачається, що вони не заперечують встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно заявника (а.с.18-20).

Згідно експертного висновку № MG 8-54135 (молекулярно-генетичної експертизи) від 02.10.2018 року, встановлено вірогідність того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_14 мають одного спільного батька складає 88,8072% (а.с.40).

З нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , які є сестрами ОСОБА_3 , вбачається, що вони підтверджують той факт, що їх брат ОСОБА_3 та мати заявника ОСОБА_29 у 1988 році проживали разом в аулі Учкулан у фактичних шлюбних відносинах, проте в подальшому відносини не склались, тому остання повернулась до Києва.

Відповідно копії трудової книжки ОСОБА_30 , матері заявника, у 1988 році вона працювала поваром в тресті студентських столових.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_11 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Оскільки заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 53 КпШС Україниу разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина -містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті цивільно-процесуального кодексу, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451 /01 , &34, від 7 травня 2009 року).

Таким чином, враховуючи наявність даних, які підтверджують вимоги заявника, зокрема: поясненнями сестер померлого ОСОБА_3 , які в свою чергу повністю узгоджуються з поясненням самого заявника ОСОБА_1 , та підтверджується наявним у матеріалах справи висновком молекулярно-генетичної експертизи, а також з іншими письмовими доказами, наданими заявником, на думку судової колегії, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Росії, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , №845 від 25.05.1989 року, складеного Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та записати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :