Провадження № 2/742/1200/19
Єдиний унікальний № 742/2843/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Здоровець Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання за нею права власності на будинок та земельну ділянку площею 0,612 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що її чоловік ОСОБА_7 , уродженець с.Ряшки Прилуцького району, до 1998 року постійно проживав у Росії та, маючи намір повернутися в Україну на постійне місце проживання, він, перебуваючи у черговій відпустці, підібрав собі будинок та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які 23.10.1997 року за власні кошти купив для себе. Всі договірні відносини, включаючи і передачу грошей за придбані будинок та земельну ділянку, відбувалися між дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а договори купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки по АДРЕСА_1 підписали ОСОБА_8 , оскільки право власності на майно було зареєстровано на неї, та ОСОБА_9 тому, що договори купівлі-продажу були оформлені на неї, але ОСОБА_7 особисто сплатив продавцю свої кошти в сумі 18712,00 грн, або 10400 доларів США курсом на 1997 рік, оскільки ОСОБА_9 - колгоспна пенсіонерка та мати ОСОБА_7 навіть теоретично не могла мати таких коштів. Одночасно 23.10.1997 року з підписанням договорів купівлі-продажу ОСОБА_9 склала заповіт, за яким на випадок її смерті фактично придбане ОСОБА_7 майно заповіла йому. З дня укладання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 жодної хвилини не проживала в придбаному на її ім`я будинку та навіть не знала місце його розташування. На початку 1998 року ОСОБА_7 переїхав з Росії до м.Прилуки на постійне місце проживання і поселився та зареєструвався в придбаному ним будинку по АДРЕСА_1 , та на своє ім`я уклав договори на електро-, газо- та водопостачання та почав регулярно сплачувати комунальні платежі. 21.07.2000 року позивачка уклала шлюб зі ОСОБА_7 та з моменту укладення шлюбу постійно проживала з ним, а з 15.03.2002 року була зареєстрована у вказаному вище будинку, в якому вони з чоловіком за спільні кошти замінили опалювальну систему, сантехніку, замінили умивальники та зробили багато інших переобладнань, систематично робили поточні ремонти. Їхні діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також все своє життя проживали та прописані у даному будинку. 25.03.2005 року ОСОБА_9 заповіла все своє майно своїй дочці - ОСОБА_12 та про існування даного заповіту позивачки ОСОБА_7 не знав і після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла10. ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дочка ОСОБА_12 (особа на яку був складений заповіт) спадщину не прийняла і ніхто із спадкоємців у передбачений законом строк спадщини не прийняв. В березні 2011 року Прилуцький міськрайонний суд за позовом ОСОБА_13 (сина померлої ОСОБА_9 ) ухвалив рішення, яким надав ОСОБА_13 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_7 в якості третьої особи до справи залучений не був. Про існування рішення суду йому було невідомо. Прийнявши спадщину ОСОБА_13 отримав два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які належали померлій матері. Свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 він не отримував тому, що з достовірністю знав, що цей будинок не належить спадкодавиці. Проте у 2018 році ОСОБА_13 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки ОСОБА_7 та після його смерті позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , але їй було відмовлено з посиланням на те, що її чоловік спадщину після смерті ОСОБА_9 не прийняв, а в 2011 році заведена спадкова справа на іншу особу, хоча вона разом зі своїм покійним чоловіком ОСОБА_7 добросовісно заволоділи спірними будинком та земельною ділянкою і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 22 років, відкрито та безперешкодно використовувати квартиру для проживання по теперішній час, що у відповідності до ст.344 УПК України дає їй право на це майно, тому позивачка і звернулася з позовом до суду про визнання права власності за строками набувальної давності.

В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторони позивачки (а.с.74).

Відповідачі у своїх заявах позовні вимоги визнали в повному обсязі та цілком з ними погодились, а також підтвердили обставини, викладені в позові (а.с.63-72).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_7 21.07.2000 року уклали шлюб та після одруження ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_16 » (а.а.11).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_11 (а.с.12).

Як вбачається з копій договорів про купівлю-продаж житлового будинку, серії НОМЕР_3 , зареєстрованого в реєстрі за №6046, та земельної ділянки серії НОМЕР_4 , зареєстрованого в реєстрі за №6048, від 23.10.1997 року, ОСОБА_9 купила у ОСОБА_8 житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0612 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Відповідно до копії заповіту серії НОМЕР_5 , зареєстрованого в реєстрі за №6050 від 23.10.1997 року, ОСОБА_9 належні їй житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0612 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_7 (а.с.15).

Згідно з копією домової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою прописані: ОСОБА_7 ,1960 року народження, ОСОБА_1 , 1970 року народження, ОСОБА_11 , 2001 року народження та ОСОБА_11 , 2004 року народження (а.с.16-19).

З довідки КП «Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №1567 від 03.07.2019 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.10.1997 (а.с.22).

Відповідно до копії заповіту від 25.03.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №36, ОСОБА_9 заповіла все своє майно своїй дочці - ОСОБА_12 (а.с.23).

Згідно з копією повідомлення №586/02-14 від 30.05.2019 року Прилуцької міської нотаріальної контори, адресованого ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , щодо оформлення спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , повідомило, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_7 не проживав разом зі спадкодавицею, а також ним не була подана заява про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк, тому спадщину він не прийняв. Спадкувати за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Прилуцької держнотконтори 23.10.1997 року за №2-6050 він не міг тому, що цей заповіт було скасовано наступним, а тому відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,612 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належали матері покійного ОСОБА_9 (а.с.24).

Відповідно до копії Висновку ПП «Експерт», зробленого на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею - 85,2м?, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без врахування ПДВ становить - 82671,00 грн (а.с.25), а згідно з копією висновку оцінювача ОСОБА_17 про вартість земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування вказаного вище будинку (присадибна ділянка) загальною площею 612 м? становить 12099,00 грн (а.с.26).

З копії рішення Прилуцького міськрайонного суду №2-433/2011р. від 24.03.2011 року вбачається, що ОСОБА_13 визначався додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.27).

Як вбачається з договорів: про користування електричною енергією від 29.03.2001 року (а.с.29-30), про надання послуг з газопостачання від 17.12.2008 року (а.с.31-34), про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.09.2017 року (а.с.35-36), про надання послуг телефонного зв`язку від 13.07.1998 року (а.с.37-38), а також копії абонентської книжки ВАТ «Чернігівгаз», такі були укладені зі ОСОБА_7 , а відповідно до копії договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та обслуговування внутрішньо будинкових систем від 31.10.2016 року - такий був укладений зі ОСОБА_1 (а.с.39-40).

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду (ч.4 ст.344 ЦК України).

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачка відкрито, безперервно користується та володіє з 2001 року і до теперішнього часу будинком та земельною ділянкою площею 0,612 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ст.344 ЦК України суд вважає, за необхідне визнати за позивачкою право власності за набувальною давністю на зазначені житловий будинок та земельну ділянку, які належали на підставі договорів про купівлю-продаж житлового будинку серії НОМЕР_3 , зареєстрованого в реєстрі за №6046, та земельної ділянки серії НОМЕР_4 , зареєстрованого в реєстрі за №6048, від 23.10.1997 року, ОСОБА_9 .

Керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_6 , ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 , ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_8 , ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_9 , ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 , РНОКПП - НОМЕР_10 , ( АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_6 , РНОКПП - НОМЕР_11 , ( АДРЕСА_5 ) про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_6 , право власності на будинок та земельну ділянку площею 0,612 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення буде складено 07.10.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка