Справа № 333/3964/19
Пр. № 2/333/1985/19
р і ш е н н я

Іменем України

25 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб у залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

З 2016 року по 2017 рік ОСОБА_1 з відповідачем перебувала в фактичних шлюбних стосунках. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 року ОСОБА_2 був визнаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. До встановлення батьківства вона отримувала допомогу як одинока мати. На цей час буде отримувати державну допомогу тільки в розмірі 860 грн. щомісячно. Інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та кошти на утримання позивача. Останній працює рятувальником «Аварійно-рятувального загону спецпризначення ГУ ГУСЧС» Запорізької області, має регулярну заробітну плату, як відомо позивачу, у розмірі 9 000 грн., інших аліментних зобов`язань немає.

Ухвалою від 20.08.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували. З 2016 року по 2017 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 року ОСОБА_2 був визнаний батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набуло законної сили 24.05.2019 року (а.с. 8-9).

У зв`язку з чим, Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 09.07.2019 року повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьками дитини записані: мати « ОСОБА_1 », батько « ОСОБА_2 », актовий запис № 277 (а.с. 7).

Дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР за № 04-26/3-12536, № 04-26/3-12537 від 10.07.2019 року, про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 11, 12).

Відповідач проживає окремо від позивача та малолітньої доньки та з 05.08.2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою з реєстраційного відділу виконавчого комітету Вільнянської міської ради за № 02-02-08/1235 від 06.08.2019 року (а.с. 18).

Таким чином, судом встановлено, що на цей час малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на утримання доньки позивач щомісячно одержує від держави допомогу. Інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та кошти на утримання позивача не надає. Інших аліментних зобов`язань немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров`я, а також те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, приймаючи до уваги повне визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача коштів на її утримання щомісячно у розмірі ј частини із всіх видів заробітку до досягнення дитиною 3-х річного віку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст. 84 та статей 68 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав.

Частина четверта ст. 84 СК України, передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

З урахуванням обставин справи, проживання з позивачем малолітньої доньки, перебування останньої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, відсутність у відповідача інших утриманців, при цьому, враховуючи його матеріальний стан, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 3-х річного віку.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти її на утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.07.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , в дохід держави судовій збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст. ст. 354-356 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Суддя: В.Б. Кулик