Справа № 308/9868/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

за участю секретаря : Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2019 року у складі судді Малюк В.М., про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Велятинської сільської ради Горщар Михайла Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок,-

в с т а н о в и в :

27 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до державного реєстратора Велятинської сільської ради Горщар М.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок шляхом накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Заява мотивована тим, що 23.08.2019 року ОСОБА_1 з інформаційної довідки №177442 від 14.08.2019 року дізналась, що державним реєстратором Велятинської сільської ради Гощаром М.В., 09.08.2019 року за індексним №48182117 прийнято рішення про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 власником якого являлась ОСОБА_1 Факт перебування спірного будинку у власності ОСОБА_1 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №15165382 від 09.07.2007 року.

Вважає, що рішенням державного реєстратора Стрельнікову Г.Ю. було протиправно позбавлено права власності на житло. Предметом майбутнього позову буде вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на спірний будинок, оскільки внаслідок протиправних дій державного реєстратора, ОСОБА_1 позбавлена права розпоряджатися спірним будинком, а таке право незаконно набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи. З врахуванням наведеного просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гангур М ОСОБА_3 , ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі, оскільки така постановлена всупереч норм матеріального права. Зокрема, вказує на те, що мотивуючи дану ухвалу суд дійшов до необґрунтованого висновку, що накладення арешту на майно може призвести до можливого порушення прав третіх осіб, при цьому суд не звернув увагу на те, що сторони іпотечного договору виступили Стрельнікова ОСОБА_4 ., як іпотекодавець, та Акціонерний промислово-інвестиційний банк, як іпотекодержатель. В даному випадку право власності на спірний будинок набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», який ні стороною, ні будь яким іншим учасником іпотечного договору не являється, а отже не мало право звертати стягнення на спірний будинок. В даному випадку без застосування заходів забезпечення позову у позивача не буде можливості ефективно захистити своє порушене право у разі задоволення позову.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення заявника та її представника, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали поданої заяви не містять жодного доказу про очевидність протиправності дій державного реєстратора та можливої незаконності переходу права власності та які б, в свою чергу, свідчили про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Однак з такими висновками суду не погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулвся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В поданій заяві про забезпечення позову представник заявника зазначає про намір звернутися до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на спірний будинок, оскільки внаслідок протиправних дій державного реєстратора, ОСОБА_1 позбавлена права розпоряджатися спірним будинком, а таке право незаконно набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи.

Подаючи заяву про забезпечення позову заявник мотивує тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та може призвести до відчуження спірного майна третіми особами.

Таким чином, зі змісту заявлених вимог слідує, що спірне майно, щодо якого позивач просить застосувати заходи забезпечення позову, є предметом спору, також предметом спору є правовірність дій державного реєстратора, пов`язаних з переходом права власності на нерухоме майно від його власника (заявника ОСОБА_1 ) до іншої особи та правомірність набуття такою особою права власності на дане майно.

Дані види забезпечення позову, є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідають предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону, а також не взяв уваги, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити взагалі виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки за захистом яких вона звернулася до суду, та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до приписів ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала Ужгородського міськрайонного суду 29 серпня 2019 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гангур ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий :

Судді: