Ухвала

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 183/900/17

провадження №61-19318ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського Олександра Анатолійовича на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрій Олександрович, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака Оксана Василівна, про витребування з чужого незаконного володіння квартири, визнання права власності на квартиру, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Новомосковська товарна біржа, про визнання-недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 20 березня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений Новомосковською товарною біржею, зареєстрований в Новомосковському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1524.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для подачі документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 320 грн та ордеру адвоката.

25 вересня 2019 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 надано ордер та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 960 грн та подано клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту.

Суд апеляційної інстанції обґрунтував відмову у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору тим, що надана довідка про розмір пенсії не є достатнім доказом, який би свідчив про тяжке матеріальне становище заявника.

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського О. А. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пташинський О. А., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися; копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору, Дніпровський апеляційний суд виходив з того, що виписка по картці акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 16 вересня 2019 року № 52JVJSE868LQHREL не підтверджує тієї обставини, що заявник перебуває у тяжкому матеріальному становищі.

У наданій заявником виписці по карті міститься інформація про отримання заявником пенсійних виплат у період з січня 2019 року по серпень 2019 року. Враховуючи, що інших відомостей на підтвердження розміру доходу ОСОБА_1 за попередній 2018 рік суду не було надано, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що заявником не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а тому суд визнав заяву неподаною і повернув позивачеві.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пташинський О. А. зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував тяжкий майновий стан заявника, не скористався правом продовжити заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги та необґрунтовано відмовив у розстроченні сплати судового збору.

Вказані доводи касаційної скарги не можуть бути прийняті судом, оскільки з наданих заявником документів неможливо встановити майновий стан ОСОБА_1 , адже відомості, відображені у них, не містили даних щодо доходу за попередній 2018 рік, заявником не було заявлено клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків, передбачене статтею 127 ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 185 та частини другої статті 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку і повернув апеляційну скаргу, недоліки якої не було усунено.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського О. А. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського Олександра Анатолійовича на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрій Олександрович, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака Оксана Василівна, про витребування з чужого незаконного володіння квартири, визнання права власності на квартиру, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Новомосковська товарна біржа, про визнання-недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян