П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" листопада 2019 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 242/3630/15-ц

Номер провадження 22-ц/804/2626/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря: Єфремової О.В

учасники справи :

позивач - ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2019 року головуючого судді Хацько Н.О. із складанням повного тексту судового рішення 05 серпня 2019 року по цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В. В. ( далі АТ « Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 липня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 32ДС/2/2006-ССКЛН, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 65 000 грн. на строк з 03 липня 2006 року по 26 червня 2009 року, з процентною ставкою за кредитом 21 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та строки передбачені договором. 20 травня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором до АТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03 липня 2006 року. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані та станом на 31 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 117 255,32 грн., з яких: 58 987,24 грн. - заборгованість кредитом, 58 268,08 грн. - заборгованість за відсотками ,яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2019 року провадження у справі в частині позовних вимог АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 58 987, 24 грн. - закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України .

В апеляційній скарзі АТ «Дельта Банк» ,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, як таку що перешкоджає подальшому розгляду, оскільки порушує права позивача на отримання належного й повного виконання зобов`язання боржником на користь кредитора. Зокрема зазначено, що вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування рішення, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки, у позові 2014 року вказано, що станом на 24 вересня 2014 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03 липня 2006 року у сумі 106 233,60 грн., а у позові 2015 року - станом на 21 липня 2015 року у відповідача наявна заборгованість у сумі 117 255,32 грн. Отже, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, які були нараховані за період по дату звернення до суду не могли бути предметом розгляду у суді, а отже не можуть трактуватися як аналогічні. Посилаючись на п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 , зазначено, що наявність судового рішення про стягнення боргу за інші періоди невиконання боржником зобов`язання, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільно чи примусово) не свідчить про припинення правовідносин між сторонами.

Відзив на апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 мотивований законністю та обгрунтованістю ухвали суду по справі №242/3630/15-ц, якою закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 58 987,24 грн. ,оскільки питання щодо спірної заборгованості, зокрема тіла кредиту, вже було предметом розгляду в іншій справі №242/3249/14-ц ,і по суті це одна й та сама заборгованість. Водночас абсолютно співпадають сторони у справі та предмет судового розгляду . Висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог є обгрунтованим ,оскільки предметом позову у справі №242/3630/15-ц є заборгованість за кредитом (тіло кредиту ) по одному і тому ж кредитному договору ,між тими ж сторонами і з тих же підстав. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

У судове засідання апеляційного суду представник АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 не з*явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання 29 жовтня 2019 року телефонограм,зареєстрованих в журналі телефонограм №3.10-12 за №№ 895,896 (а.с 144-146 ). В апеляційній скарзі АТ «Дельта Банк» та у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просили розглянути справу без їхньої участі (а.с. 106,153).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 58 987,24 грн., суд першої інстанції виходив із того, що є рішення суду, яке набрало законної сили, про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» у справі № 242/3294/14 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому відповідно до вимог п .3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, а підставою - є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 106 233,60 грн., з яких: 58 987,24 грн. - тіло кредиту та 47 246,36 грн. - відсотки, відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2015 року апеляційну скаргу АТ «Дельта Банк» відхилено, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року залишено без змін.

Вказаний позов, а також позов, пред*явлений 02 вересня 2015 року ПАТ «Дельта Банк»,обгрунтовано тим, що 03 липня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 32ДС/2/2006-ССКЛН, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 65 000 грн. на строк з 03 липня 2006 року по 26 червня 2009 року, з процентною ставкою за кредитом 21 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та строки передбачені договором. 20 травня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором до АТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03 липня 2006 року. Оскільки умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані ,то як станом на 24 вересня 2014 року ,так і станом на 31 липня 2015 року заборгованість за тілом кредиту становить 58 987,24 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Оскільки рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року у справі № 242/3294/14 було ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог АТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 58 987,24 грн. з ОСОБА_1

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2019 року .

Судді: