Номер провадження 2/754/6142/19
Справа №754/8953/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з серпня 2006 року вона спільно проживала разом з відповідачем. Від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, 17.07.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб.

Як зазначає позивач, за період спільного проживання між ними стали виникати конфлікти, в результаті чого з 09.05.2019 року вони з відповідачем проживають окремо. Вона намагалась вирішити з відповідачем питання щодо фінансового забезпечення сина, який зростає, навчається. Відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, однак, нерегулярно, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладені обставини, позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 7000,00 гривень, щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 . уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

В судовому засіданні також встановлено, і даний факт визнано сторонами, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 7000,00 грн.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, відповідачем не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання відповідачем позову щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 7000,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7000,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 14 червня 2019 року.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7000 грн., щомісячно, починаючи з 14 червня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя