Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1349/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 59 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/1349/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, товариство з обмеженою відповідальністю «ДФУ Агро» про скасування акту спеціального розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити дії, за заявою управління Держпраці у Житомирській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою управління Держпраці у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Коренюка В.П. в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року управління Держпраці у Житомирській області звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заяву обґрунтовувало тим, що на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 27.02.2019 було видано виконавчий лист 279/1349/17 та відкрито виконавче провадження. Постановою суду апеляційної інстанції зобов`язано управління Держпраці у Житомирській області скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про визнання нещасного випадку, що стався із ОСОБА_2 10.03.2016 у ТОВ «ДФУ Агро» таким, що пов`язаний з виробництвом. Разом з тим, складання вказаного акту не належить до компетенції управління Держпраці у Житомирській області, а є повноваженнями комісії із спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві із даних підстав, Управління просило задовольнити його заяву.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 вересня 2019 року у задоволенні заяви управління Держпраці у Житомирській області відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Держпраці у Житомирській області просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, так як, судом взагалі не зазначено на підставі чого Управління повинно утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Крім того, порядок та спосіб виконання судового рішення не відповідає вимогам чинного порядку розслідування, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 №337 «Про затвердження порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку, що така заява є необґрунтованою та не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання.

Такий висновком суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист № 279/1349/17 від 06.06.2019, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 27.02.2019 про зобов`язання управління Держпраці у Житомирській області скласти акти за формою Н-1 та Н-5 з висновком про визнання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 10.03.2016 у ТОВ "ДФУ Агро" таким, що пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Звертаючись до суду з даною заявою управління Держпраці у Житомирській області обгрунтовувало її тим, що діючими нормативно-правовими актами Держпраці та її територіальні органи не наділено повноваженнями щодо самостійного прийняття рішення про зв`язок нещасного випадку з виробництвом та складання актів за формою Н-1 та Н-5, що унеможливлює фактичне виконання рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що управління Держпраці у Житомирській області не навело у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України, та у справі немає доказів помилковості видачі виконавчого листа, невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Обставини на які посилається управління Держпраці у Житомирській області є підставою для оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання в розумінні ст.432 ЦПК України.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального права, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління Держпраці у Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного тексту судового рішення 12 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді