КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний № 362/3958/18 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Білич І.М., Іванченка М.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року адвокат Науменко Микола Петрович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на свою користь 116.000 грн., як заборгованість за невиконання договірних умов згідно договору від 08.11.2012 року та додатку до нього від 28.01.2013 року щодо надання позивачем послуг адвоката в інтересах відповідачки в ході підготовки матеріалів до судового розгляду та участі у розгляді цивільної справи у різних судових інстанціях з приводу договорів купівлі-продажу земельної ділянки та частини будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Додатку до договору про надання адвокатських послуг від 08.11.2012 року сторони домовились, що гонорар по договору за скасування рішення Васильківського міжрайонного суду Київської області у справі №2-884-12 від 31.10.2012 року становить 81.000 грн.

Крім того, позивач послався на невиконання відповідачкою зобов`язань по оплаті послуг адвоката за іншим договором від 02.04.2016 року, предметом якого є представлення інтересів працівників Замовника у цивільних справах. Цим договором передбачений обов`язок відповідачки вносити плату на користь позивача по 1.500 грн. щомісячно.

Всього, як вважав позивач, відповідачка зобов`язана йому сплатити 116.000 грн., як договірну суму про надання адвокатських послуг за вище указаними договорами, оскільки до виконання оплати адвокатських послуг вона не приступала.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у позові відмовлено з підстав недоведеності факту заборгованості та невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань перед позивачем.

В поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Послався на те, що суд першої інстанції не врахував доводи, викладені в позовній заяві і неправильно оцінив спірні правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, а тому, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за №1350, виданого на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.1999 року за №6 позивач ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю/а.с.81/.

Встановлено, що 08.11.2012 року сторони - позивач ОСОБА_1 та замовник адвокатських послуг відповідачка ОСОБА_2 уклали договір про надання правової допомоги, згідно пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконувати правову роботу, а саме: представлення інтересів Замовника у цивільній справі, та інших випадках, які будуть виникати у суді (апеляційному та касаційному) стосовно договорів купівлі-продажу земельної ділянки та частини будинку по АДРЕСА_1 /а.с.5-7/.

Пунктами 4.1., 4.2. та 4.3. цього Договору сторонами передбачено, що оплата по договору проводиться згідно виконаних завдань, що є окремими додатками до даного договору. На момент укладення Замовник сплачує 2.000 грн. та державне мито за подачу апеляційної скарги. Інші платежі по даній угоді будуть здійснюватися по окремим додаткам.

Відповідно до Додатку від 28.01.2013 року до Договору про надання адвокатських послуг від 08.11.2012 року сторонами обумовлено, що гонорар по договору за скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.12.2012 року становить 81.000 грн., а також зазначено, що указана сума внесена Замовником на рахунок адвоката 28.01.2013 року. При цьому зазначено, що у разі коли рішення буде прийняте не на користь ОСОБА_2 , то гонорар буде повернуто у повному обсязі/а.с.8/.

Згідно ст.12 Закону України «Про адвокатуру» оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

Таким чином, між сторонами виникли відносини договору про надання послуг, що регулюється ст.901 ЦК України, в силу якої, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

А, згідно до ст.903 ЦК України, у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положенням ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна норма викладена у статті 28 Правил адвокатської етики, затвердженими Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 року.

Чинне законодавство не містить заборони на визначення розміру плати (гонорару) за надані послуги (правова допомога) у вигляді відсотків від досягнутого кінцевого результату (фактично стягнутої заборгованості).

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при КМ України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру гонорару береться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Із матеріалів справи слідує, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.02.2013 року судовий спір у справі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції був вирішений на користь ОСОБА_2 .

Крім того, враховуючи, що указана цивільна справа в подальшому перебувала на розгляді касаційного суду, позивач послався на невиконання відповідачкою зобов`язань по оплаті послуг адвоката за іншим договором від 02.04.2016 року, предметом якого є представлення інтересів працівників Замовника у цивільних справах з оплатою відповідачкою зобов`язань сплачувати позивачу по 1.500 грн. щомісячно.

При цьому, додатковим договором до договору про надання адвокатських послуг від 28.01.2012 року, укладеного 01.03.2013 року, сторони домовились, що контроль по касаційній скарзі ОСОБА_3 до ОСОБА_2 до касаційної інстанції здійснюється позивачем.

Отже, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь 81.000 грн. в силу Додатку до договору про надання адвокатських послуг від 08.11.2012 року, укладеного 28.01.2013 року, а також просив стягнути суму 33.000 грн., що становить гонорар адвоката за договором про надання адвокатських послуг від 02.04.2016 року із розрахунку 1.500 грн. за 22 місяці.

Заперечуючи вимогам позивача, відповідачка у своїй відповіді на його претензію послалась на те, що свої зобов`язання за договірними відносинами з позивачем вона виконала у повному обсязі і зазначила, що 2.04.2016 року вона передала позивачу 26.000 грн., 06.04.2016 року - 1.430 доларів США, 210 євро та 8.700 грн. А також перераховано на картку позивача відкриту у Приватбанку 20.000 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А, згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не наведено доказів невиконання відповідачкою договірних умов.

Так, на виконання Договору про надання адвокатських послуг від 08.11.2012 року, як слідує із додатку до цього Договору від 28.01.2013 року, відповідачкою внесено на рахунок позивача 81.000 грн., про що позивач власноручно розписався, і в апеляційній скарзі цієї обставини він не спростував.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що зобов`зання замовниці адвокатських послуг відповідачки ОСОБА_2 за цим договором виконані в повному обсязі.

Відносно зобов`язань відповідачки перед позивачем за Договором про надання адвокатських послуг від 02.04.2016 року про внесення відповідачкою на користь позивача плати по 1.500 грн. щомісячно за надання адвокатських послуг працівникам замовника про розгляді цивільних справ, є неконкретним, без визначеного об`єму завдань, які стоять перед адвокатом, що не узгоджується з вимогами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якої порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, адвокат Науменко Микола Петрович не надав суду розрахунку виконаних ним адвокатських послуг з зазначенням виконаних робіт та витрат часу.

Колегія суддів звертає увагу, що у цьому Договорі від 02.04.2016 року не зазначено, що адвокат повинен представляти інтереси саме відповідачки ОСОБА_2 , а також без посилання на певний характер правовідносин, та протягом якого часу чи до настання певної події, із чого слідує, що дія договору триває без обмеження часом.

Між тим, як слідує із матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала, що позивач надавав певну правову допомогу у розгляді справи за її спором з громадянкою ОСОБА_3 і наполягала на тому, що всі взяті на себе договірні умов з оплати послуг адвоката вона виконала.

Як слідує із матеріалів справи, відповідачка не ухиляється від спілкування і спільного з позивачем вирішення спірних питань, однак вимоги позивача відмовляється виконувати, як безпідставні і такі, що виконані нею з перевищенням оплати, що передбачена договірними умовами.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді