Постанова
Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 455/1493/16-ц
провадження № 61-29317св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),
суддів: Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Старосамбірська міська рада Старосамбірського району Львівської області,
треті особи: ОСОБА_2 , Старосамбірська районна державна адміністрація Львівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 травня 2017 року у складі судді Ніточко Л. Й. та рішення Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області (далі Старосамбірська міська рада), треті особи: ОСОБА_2 , Старосамбірська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання протиправними і скасування рішень Старосамбірської міської ради, державної реєстрації права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 12 червня 2015 року до Старосамбірської міської ради звернувся ОСОБА_2 для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в місті Старий Самбір Львівської області. Рішенням Старосамбірської міської ради від 08 липня 2015 року № 2904 ОСОБА_2 включено у список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку. Рішенням Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,0100 га. Рішенням Старосамбірської міської ради від 07 жовтня 2015 року № 3123 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0380, площею 0,0840 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель громадянину ОСОБА_2 за вищевказаною адресою. Зазначені рішення ради суперечать вимогам законодавства, оскільки рішенням Старосамбірської міської ради від 28 січня 2015 року № 2568 надано дозвіл на виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків у АДРЕСА_1 з метою надання земельних ділянок тільки для учасників антитерористичної операції (далі АТО), які звертаються до міської ради із заявами про надання земельних ділянок під будівництво житлових будинків. Станом на жовтень 2015 року із заявами до Старосамбірської міської ради про пільгове виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва звернулося більше 80 учасників АТО на Сході України, зокрема й він. Вважає, що земельна ділянка надана ОСОБА_2 незаконно, оскільки останній не є учасником АТО. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив: визнати протиправними і скасувати вищевказані рішення Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 та від 07 жовтня 2015 року № 3123, скасувати державну реєстрацію права власності від 29 жовтня 2015 року за номером 12093029 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0380, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за ОСОБА_2 .

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконними рішення Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 » та рішення Старосамбірської міської ради від 07 жовтня 2015 року № 3123 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 ». Скасовано державну реєстрацію права власності від 29 жовтня 2015 року за номером 12093029 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:003:0380, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за вищевказаною адресою, площею 0,0840 га за ОСОБА_2 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що оскаржувані рішення Старосамбірської міської ради прийнято всупереч іншим її рішенням від 28 січня 2015 року № 2568 та від 22 квітня 2015 року № 2695, оскільки ОСОБА_2 виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку у кварталі житлової забудови для учасників АТО, яким він не є. Скасовуючи державну реєстрацію права власності, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена вимога є похідною від вимог про визнання протиправними та скасування рішень міської ради. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваних рішень протиправними та їх скасування, суд дійшов висновку, що чинним законодавством України такого не передбачено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 травня 2017 року в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 від 29 жовтня 2015 року за номером 12093029 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:003:0380, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0840 га скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконними рішень Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 та від 07 жовтня 2015 року № 3123, апеляційний суд виходив з того, що висновки місцевого суду в означеній частині є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд розглянув зазначену вимогу до особи, яка не є стороною у справі, оскільки ОСОБА_2 приймав участь у справі як третя особа.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 травня 2017 року в частині задоволених позовних вимог та рішення Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 року в частині залишення без змін рішення місцевого суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що реалізуючи своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, він звернувся до Старосамбірської міської ради. Йому не було відомо, що спірна земельна ділянка входить у проект детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по АДРЕСА_1 для учасників АТО. ОСОБА_1 не доведено, в чому полягає порушення його прав саме ним. Судами попередніх інстанцій не досліджено, на підставі яких доказів у позивача виникло право на спірну земельну ділянку. В порушення норм процесуального права місцевий суд вирішив позовну вимогу про скасування державної реєстрації права власності за ним на земельну ділянку, хоча він не був стороною у справі. Позовна вимога про визнання протиправною і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку є похідною від вимог про визнання протиправними та скасування рішень сесії Старосамбірської міської ради і не підсудна судам загальної юрисдикції, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту в частині вимог про скасування державної реєстрації, оскільки зазначена реєстрація скасовується Державним кадастровим реєстратором.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Старосамбірського районного суду Львівської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 березня 2018 року справу № 455/1493/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року справу було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з оскарженням судових рішень судів попередніх інстанцій з підстав, зокрема порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року справу повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду.

Судове рішення Великої Палати Верховного Суду мотивоване тим, що ОСОБА_2 оскаржує судові рішення лише в частині вимог про визнання незаконними рішень Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 та від 07 жовтня 2015 року № 3123. Касаційна скарга не містить будь-яких доводів щодо порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції в цій частині. Отже, немає підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати, у зв`язку з чим справа підлягає поверненню до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

За змістом касаційної скарги судові рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються в касаційному порядку тільки в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними рішень Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 та від 07 жовтня 2015 року № 3123, а тому в силу положень частини першої статті 400 ЦПК України переглядаються Верховним Судом лише у вказаній частині.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 213 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі ЦПК України 2004 року), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 303, частини першої статті 304 ЦПК України 2004 року під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України 2004 року.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення у повній мірі не відповідають.

Судами встановлено, що з метою надання земельних ділянок учасникам АТО 28 січня 2015 року Старосамбірською міською радою було прийнято рішення № 2568 «Про надання дозволу на виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків по АДРЕСА_1 », яким вирішено: звернутися до відповідної ліцензованої організації для виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків по АДРЕСА_1 ; проект детального плану території земельної ділянки подати на затвердження на чергову сесію міської ради; виділити кошти для фінансування робіт з виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків у АДРЕСА_1 ; контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію міської ради з розгляду земельних питань.

Рішенням Старосамбірської міської ради від 22 квітня 2015 року № 2695 затверджено проект детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по АДРЕСА_1 для учасників АТО.

ОСОБА_1 брав безпосередню участь в АТО та є учасником бойових дій, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 06 червня 2015 року № 627 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Рішенням Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 2981 ОСОБА_1 включено до списку учасників бойових дій (АТО) для першочергового отримання земельної ділянки під будівництво індивідуальних житлових будинків.

Рішенням Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови міської ради.

Рішенням Старосамбірської міської ради від 07 жовтня 2015 року № 3123 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки (кадастровий номер :03:003:0380) площею 0,0840 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови міської ради.

Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку підтверджується, що ОСОБА_2 належить право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :03:003:0380) по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень (зокрема, органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин) можуть бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною третьою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішення Старосамбірської міської ради від 03 вересня 2015 року № 3011 та від 07 жовтня 2015 року № 3123, на підставі яких ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , є незаконними, оскільки попередніми рішеннями вказаної ради було затверджено проект детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по АДРЕСА_1 для учасників АТО, і саме ці особи мають право на першочергове отримання земельних ділянок у вказаному кварталі відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Однак в порушення вимог статей 213215 ЦПК України 2004 року суд не дослідив, чи входить спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0380 до проекту детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по АДРЕСА_1 для учасників АТО, затвердженого рішенням Старосамбірської міської ради від 22 квітня 2015 року № 2695. Наявна в матеріалах справи копія проектного плану не містить даних щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 (зазначено земельні ділянки з № 100 по № 133, а дописи ручкою, які містяться на плані резервної земельної ділянки, належним чином не засвідчені).

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України 2004 року сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

При цьому відповідачем у цивільному процесі є особа, яка притягується судом до відповіді за порушення, оспорення або невизнання прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача. У передбачених законом випадках відповідачами можуть бути й інші особи, до яких спрямована вимога позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Для врегулювання спору до судового розгляду суд з`ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду (частина третя статті 130 ЦПК України 2004 року).

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив визнати недійсними рішення Старосамбірської міської ради, на підставі яких ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку.

У справі, яка переглядається, фактично вирішується питання про законність набуття ОСОБА_2 прав власника майна та позбавлення його права власності на землю внаслідок визнання недійсними рішень, на підставі яких таке право набуте. В такому разі вирішення позовних вимог, спрямованих на втручання у право власності особи, яку визначено як третю особу, не відповідає процесуальному статусу сторін цивільного процесу.

Отже, в порушення вимог вищенаведених правових норм суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, а апеляційний суд на зазначені порушення закону належної уваги не звернув.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 455/1496/16-ц, провадження № 14-279цс19.

В силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки суди обох попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, не перевірили належним чином доводи сторін і надані на їх підтвердження докази та не встановили склад учасників справи, то відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК Україниухвалені у справі судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними і скасування рішень Старосамбірської міської ради підлягають скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховним Судом взято до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до місцевого суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін, вирішити питання про залучення ОСОБА_3 як співвідповідача в порядку статті 51 ЦПК України (роз`яснивши позивачу його право заявити відповідне клопотання) та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 травня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень Старосамбірської міської ради скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:В. М. Ігнатенко В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник
С. О. Погрібний