Справа № 283/1994/19
Провадження №2/283/772/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря - Ільніцької С.В.

позивача, представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідачів Малинська державна нотаріальна контора Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з вимогами до відповідачів.

В судовому засіданні позов підтримала повністю.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_7 .

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_7 заповіт не складала.

Після смерті ОСОБА_7 , батько позивача (син спадкодавця) - ОСОБА_8 звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ОСОБА_7 на момент смерті останньої в АДРЕСА_1 .

За наслідками звернення ОСОБА_8 , 25 вересня 1990 року нотаріусом була відкрита спадкова справа №247/1990.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_8 помер.

22 квітня 1999 року ОСОБА_4 звернулась до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_8 .

За наслідками її звернення 22 квітня 1999 року була заведена спадкова справа № 145.

23 листопада 1999 року брат ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 .

За наслідками його звернення, 23 листопада 1999 року нотаріусом була відкрита спадкова справа № 414.

Спадкоємцю ОСОБА_9 на підстав рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, яким встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 на майно ОСОБА_7 , було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року на спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 .

З заявами про прийняття спадщини на майно померлого звернулись його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 .

За наслідками їх звернення 25 березня 2002 року нотаріусом була відкрита спадкова справа №138 та видано наступні правовстановлюючі документи: свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2002 року, згідно якого спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 на житловий будинок в АДРЕСА_1 є його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6

23 листопада 2002 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подарували житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2

11 червня 2019 року Житомирським апеляційним судом скасовано рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, а тому позивач має право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1

На даний час на розгляді у Малинському районному суді Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасувати свідоцтва про право на спадщину, видане ОСОБА_9 Малинською державною нотаріальною конторою 23 листопада 1999 року, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, видане ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Малинською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 2002 року, визнання недійсним та скасування договору дарування жилого будинку АДРЕСА_1 від 23 листопада 2002 року, укладеного між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , визнання недійсним та скасування реєстрації права власності на жилий будинок АДРЕСА_1 від 01 листопада 2007 року.

Таким чином, відповідачі порушують право позивача на володіння спадковим майном, не визнають та оспорюють право власності останньої, а тому ОСОБА_4 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з підстав, зазначених у відзиві.

Так, у відзиві відповідач вказав, що після смерті ОСОБА_7 її син (батько відповідача) ОСОБА_9 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 переїхав до житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому він проживав до своєї смерті.

ОСОБА_5 проживає в даному домоволодінні і по сьогоднішній день.

В свою чергу позивач, разом зі своїм батьком ніколи в спірному будинку не проживали, що підтверджується показами свідків. На день звернення до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_9 не володів інформацією щодо того, що його брат ОСОБА_8 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, адже на той час ОСОБА_8 вже також помер, а будинок продовжував рахуватися за ОСОБА_7

Сам факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті матері ОСОБА_7 у 1990 році відповідач не заперечує та зазначає, що ОСОБА_8 прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, а ОСОБА_9 - шляхом проживання, володіння та управління житловим будинком по АДРЕСА_1 . Крім того, за життя ОСОБА_8 не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння.

З цим підстав ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання з`явилися, заперечили проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з аналогічних підстав, що зазначених у відзиві ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , яка була бабою позивача по справі.

За життя ОСОБА_7 заповіт не складала.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщину на все належне їй за життя майно, в тому числі і на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

У передбачений законодавством термін син ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. За наслідками звернення ОСОБА_8 25 вересня 1990 року нотаріусом була відкрита спадкова справа №247 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_8 , ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після його смерті.

За заявою ОСОБА_4 державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори 22 квітня 1999 року була відкрита спадкова справа №145 (а.с.122-125).

Свідоцтва про право на спадщину позивач не отримала.

12 жовтня 1999 року ОСОБА_9 звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_7 . За наслідками подання заяви 23 листопада 1999 року була заведена спадкова справа № 414 (а.с.11-16).

21 жовтня 1999 року Малинським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення, згідно якого встановлено факт, що ОСОБА_9 вступив в управління і володіння майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 протягом 6-ти місяців після її смерті та вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.14).

Як наслідок ОСОБА_9 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 листопада 1999 року, посвідчене державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складалося з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, зокрема житловий будинок в АДРЕСА_1 .

За заявою сина спадкодавця ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_5 , нотаріусом була заведена спадкова справа №138 (а.с.18-29).

Як наслідок 07 жовтня 2002 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складалося з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.28).

23 листопада 2002 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. було посвідчено договір дарування жилого будинку, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подарували домоволодіння в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 (а.с.101).

Право власності на даний житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.102).

Таким чином ОСОБА_2 на сьогоднішній день являється єдиним власником спірного будинку.

В судовому порядку договір дарування жилого будинку від 23 листопада 2002 року недійсним не визнавався та на момент розгляду справи є чинним.

Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено, що ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з цим матеріали справи не містять доказів звернення позивача до нотаріуса, оскільки на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не видавалося, а також відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Посилання позивача на ті обставини, що згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, скасовано рішення Малинського районного суду від 21 жовтня 1999 року, яким був встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті матері ОСОБА_7 , жодним чином не впливають на вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 13,81,141,200,263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 319,328 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_4 , про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. Д. Міхненко

Повне рішення судом складено 13 листопада 2019 року.