Справа № 473/3059/19
РІШЕННЯ

іменем України

"11" листопада 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частку будинку і земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частку будинку і земельної ділянки в порядку спадкування в якому вказувала, що з 29 липня 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

04 квітня 2016 року, тобто в період шлюбу, подружжя придбало 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 49/100 часток земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 49/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 49/200 часток земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування вказаного будинку.

Сторони, як спадкоємці першої черги за законом (позивачка - дружина, відповідачі - діти спадкодавця) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Разом з тим, позивачка зазначала, що спадкодавець за життя був інвалідом 1-ої групи, хворів на цукровий діабет, йому було ампутовано обидві ноги, останній переніс інсульт, а тому потребував постійного стороннього догляду та допомоги, що в повному обсязі надавалася ОСОБА_1 .

В той же час відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, яку той потребував.

ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, звернулася до нотаріуса з приводу її оформлення, проте нотаріус відмовив їй в посвідченні прав на все спадкове майно у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як єдиній спадкоємиці.

Враховуючи вказані обставини, позивачка на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України просила усунути ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , а також визнати за нею право власності на 49/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 49/200 часток земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування вказаного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що ОСОБА_5 протягом останніх років життя знаходився у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку вона надавала в необхідному обсязі. Відповідачі періодично навідували батька, проте йому не допомагали, при цьому останній їх про це не просив. У 2013 році ОСОБА_1 двічі виїжджала на заробітки на територію Російської Федерації. У зв`язку з виїздом просила відповідачів про допомогу батькові на період її відсутності. ОСОБА_3 категорично відмовилася, а ОСОБА_4 погодився на пропозицію, проте батька належним чином не доглядав та виконував свій обов`язок лише 7-10 днів (в іншому випадку - близько 20 днів), внаслідок чого позивачка була змушена повернутися із заробітків значно раніше. Вважала, що таке ставлення відповідачів до батька є підставою для усунення їх від права на спадкування після його смерті та визнання за нею права власності на усе спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. При цьому пояснили, що ОСОБА_5 протягом останніх років життя дійсно знаходився у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку в необхідному обсязі отримував від дружини ОСОБА_1 . Також вказували на те, що вони систематично навідували батька, надавали йому необхідну допомогу, в тому числі здійснювали догляд за батьком протягом періоду перебування позивачки на заробітках за кордоном, забезпечуючи його всім необхідним, а тому не вбачали підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що з 29 липня 2003 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

04 квітня 2016 року, тобто в період шлюбу, подружжя придбало 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 49/100 часток земельної ділянки площею 0,048 га, розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування вказаного житлового будинку. Вказане майно було зареєстроване за ОСОБА_1 (на той час - ОСОБА_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 49/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та 49/200 часток земельної ділянки площею 0,048 га, розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування вказаного будинку.

Сторони, як спадкоємці першої черги за законом (позивачка - дружина, відповідачі - діти спадкодавця) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, звернулася до нотаріуса з приводу її оформлення, проте нотаріус відмовив їй в посвідченні прав на все спадкове майно у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як єдиній спадкоємиці.

Чинний Цивільний кодекс України передбачає право спадкоємців за заповітом або законом отримувати у власність спадщину, тобто майно, що належало спадкодавцю на час його смерті (книга 6 ЦК України).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Разом з тим, законодавство України встановлює підстави за якими спадкоємець може бути усунений від права на спадкування.

Зокрема, ч. 5 ст. 1224 ЦК України (на яку посилається позивачка) вказує на те, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Зі змісту зазначеної норми закону, роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п. 6 постанови Пленуму за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», а також правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 18 липня 2018 року у справі №390/1635/15-ц, від 08 серпня 2019 року у справі №127/26904/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі №760/21117/15-ц вбачається, що особа може бути усунена від права на спадкування лише в разі встановлення судом в сукупності ряду обставин, а саме: перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво; його потребу в отриманні сторонньої допомоги; відсутність такої допомоги з боку спадкоємців або осіб, що не входять до кола спадкоємців або ж недостатність такої допомоги в зв`язку з чим спадкодавець потребував додаткової допомоги з боку спадкоємця, про усунення від спадкоємства якого ставиться питання; звернення спадкодавця із проханням про надання допомоги до такого спадкоємця та відмова останнього від надання допомоги або іншим чином свідоме ухилення від її надання; фізична та матеріальна спроможність спадкоємця надавати допомогу спадкодавцеві.

Зокрема, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим вона потребує догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується виключно умисною формою вини.

При цьому підлягає врахуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відсутність хоча б однієї з вказаних обставин унеможливлює застосування наслідків положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

В судовому засіданні з пояснень сторін, показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 30-32) вбачається те, що за життя ОСОБА_5 був інвалідом 1-ої групи, мав ряд тяжких захворювань, за своїм фізичним станом потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Така допомога в повному обсязі надавалася дружиною спадкодавця - ОСОБА_1 , яка з власної ініціативи взяла на себе обов`язок по догляду за чоловіком, забезпечувала його всім необхідним, у зв`язку з чим спадкодавець не потребував додаткової сторонньої допомоги, в тому числі від дітей (за винятком подій, що мали місце у 2013 році).

Відповідачі навідували батька з різною періодичністю, відносини між цими особами мали мінливий характер.

Як вбачається з пояснень сторін, протягом 2013 року ОСОБА_1 двічі виїжджала на заробітки на територію Російської Федерації. У зв`язку з виїздом, на період її відсутності остання просила відповідачів про надання допомоги ОСОБА_5 .

Згідно пояснень ОСОБА_1 (частково підтверджених показаннями свідка ОСОБА_6 ), ОСОБА_4 погодився надавати допомогу батькові та у період її відсутності здійснював догляд за батьком, проте такий догляд не забезпечував потреби ОСОБА_5 в повному обсязі. В той же час інші свідки ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) в судовому засіданні надали суду показання виключно з приводу відносин між сторонами та спадкодавцем.

В іншій частині пояснення сторін (зокрема й щодо надання (ненадання) допомоги батькові його донькою, обсягу такої допомоги, її необхідності за умови надання її іншими спадкоємцями) є суперечливими, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Проте, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказування наявності передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин для усунення спадкоємців від права на спадкування покладається на сторону позивача.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт перебування спадкодавця в безпорадному стані, його потребу в отриманні сторонньої допомоги та надання такої допомоги дружиною спадкодавця в необхідному обсязі.

В іншій частині обставини (події 2013 року) позивачкою доведено лише частково, а саме лише факт надання відповідачами допомоги батьку в обсязі, що не забезпечував усі потреби останнього, що не є тотожним ухиленню від надання допомоги спадкодавцю - уникненню від надання будь-якої необхідної допомоги останньому за наявності у спадкоємця можливості з її надання. Проте вказана обставина є суттєвою для вирішення питання про усунення спадкоємця від права на спадкування.

Таким чином, стороною позивача не доведено усіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, що в сукупності дають підстави для усунення відповідачів від права на спадкування, а тому відсутні як підстави для усунення відповідачів від права на спадкування, так і підстави для визнання ОСОБА_1 одноосібним власником усієї частки спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також не підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частку будинку і земельної ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2019 року.

Суддя: О.В. Вуїв