РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, місцезнаходження: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Історична, 81,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документа, а саме трудової книжки, в обґрунтування якої зазначив, що свою трудову діяльність він розпочав 28 серпня 1978 року та був прийнятий на роботу на Рубіжанську прорабську дільницю № 3 механізації треста «Ворошиловградсантехмонтаж» шофером 3 класу - Наказ № 166-к від 28.08.1978 року. 04.05.1980 року він був звільнений за власним бажанням. На цьому підприємстві вперше йому була заведена та видана трудова книжка НОМЕР_1 від 04.09.1978 року. При заповненні трудової книжки на першій сторінці, на місці де ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка не була поставлена печатка. Заявник звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для оформлення пенсії за віком. Згідно довідки від 09 жовтня 2019 року № 5983/02-22/3с, виданої Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області врахувати при призначенні пенсії за віком трудову книжку не можливо через відсутність на титульній сторінці трудової книжки печатки підприємства (або печатки відділу кадрів), на якому вперше заповнюється трудова книжка. На даний час підприємство не існує, про що є відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином у позасудовому порядку заявник не може відновити своє порушене право на пенсійне забезпечення з урахуванням стажу роботи і тому змушений звернутися до суду. Просить встановити факт належності йому - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 04 вересня 1978 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа - Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, в судове засідання уповноваженого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представника Управління, заперечень по справі не мають (а.с. 24).

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 04.09.1978 року на ім`я ОСОБА_1 (рос.- « ОСОБА_1 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на титульній сторінці зазначеної трудової книжки не поставлена печатка підприємства, на якому її було відкрито, що фактично є підставою для розгляду питання щодо приналежності правовстановлюючого документу (а.с. 6-7).

Згідно записів у вищевказаній трудовій книжці, заявник був прийнятий на роботу на підприємство (мовою оригіналу) - «Рубежанский прорабский участок № 3 механизации треста «Ворошиловградсантехмонтаж» відповідно до наказу № 166 к від 28.08.1978 року.

Заявник звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з метою оформлення пенсії за віком, але отримав відповідь від 09.10.2019 року № 5983/02-22/3с про неможливість врахувати при призначенні пенсії за віком трудову книжку НОМЕР_1 від 04.09.1978 року через відсутність печатки підприємства, яке вперше видавало трудову книжку (а.с. 13).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, «Рубіжанська прорабська дільниця № 3» та «Ворошиловградсантехмонтаж» не значиться як існуююча(а.с.14-15).

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (Інструкція не застосовується на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993), першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Оскільки підприємство, яке видало трудову книжку заявнику на теперішній час припинило свою діяльність, можливість проставити печатку на титульному листі трудової книжки відсутня.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації права на отримання пенсії, та ОСОБА_1 позбавлений можливості підтвердити належність йому трудової книжки в позасудовому порядку.

Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючих документів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 76-81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганські області, місцезнаходження: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Історична, 81 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 04 вересня 1978 року на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.С. Река