Справа № 454/2158/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку з наступних підстав:

26 серпня 1999 року ОСОБА_1 , придбала у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу житловий будинок у АДРЕСА_1 . Даний будинок належить позивачу на праві особистої приватної власності вже 20 років на підставі реєстраційного посвідчення виданого 26.08.1999 року ДКП Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, межі котрої збігаються із встановленою огорожею.

12.11.2018 року позивач подала заяву до Варязької сільської ради для надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 . Листом Варязької сільської ради від 13.11.2018 року позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з тих підстав, що дана земельна ділянка вже надана у приватну власність згідно рішення 16 сесії 2 скликання Варязької сільської ради від 11 листопада 1997 року та виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 серії ЛВ № 8058, який був зареєстрований у книзі реєстрації державних актів за №97.

Як було встановлено із листування з відповідачкою по справі ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Біла Церква Київської області. На час її смерті з нею проживала та була зареєстрована за місцем реєстрації відповідачка - внучка ОСОБА_2 Інші спадкоємці ОСОБА_3 відсутні.

Позивач стверджує, що іншого позову до відповідача з тим самим предметом із тих самих підстав вона не подавала.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст.344 ЦК України. Тобто, за набувальною давністю може бути набуто право власності лише на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від свого права на належне йому нерухоме майно, та на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставістатті 334 ЦКможливе за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

Також, згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положеньстатей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно до Біржової Угоди №151-99/6, а саме договору купівлі-продажу будинку від 26.08.1999 року вбачається, що ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до Реєстраційного посвідчення вбачається, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно до відповіді на Заяву від 12.11.2018 року, щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 вбачається, що рішенням 16 сесії 2 скликання Варязької сільської ради від 11 листопада 1997 року та виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 серії ЛВ № 8058, який був зареєстрований у книзі реєстрації державних актів за №97.

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла 07.08.2013 року про що зроблено відповідний актовий запис №1271 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Таким чином, аналізуючи вище зазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук