Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 293/1009/16-ц

провадження № 61-34224св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Микитюк О.Ю., Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» (далі - ТОВ «Світанковий промінь») про розірвання договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 01 червня 2014 року між ним та ТОВ «Світанковий промінь» укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8450 га, яка належать йому на праві власності, строком на 10 років.

У порушення істотних умов договору оренди, а саме: пунктів 4.2, 4.3, відповідач за користування земельною ділянкою в 2015 році не здійснив повну виплату орендної плати за земельну ділянку, не врахувавши при цьому її індексації.

Просив розірвати договір оренди землі у зв`язку із порушенням істотних умов договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року позов задоволено.

Достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0412, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, укладений 01 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Світанковий промінь» та зареєстрований Реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області 03 червня 2014 року за номером запису про інше речове право 9918390. Вирішено питання судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач істотно порушив умови договору, а тому є підстави для його розірвання.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2017 року рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року скасовано, у задоволення позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виплата орендної плати без урахування індексу інфляції, у тому числі систематична, не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 293/1009/16-ц з Черняхівського районного суду Житомирської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 червня 2018 року справа № 293/1009/16-ц передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року справу № 293/1009/16-ц призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у порушення статей 628, 629, 651 ЦК України, статей 15, 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 ЗК України суд апеляційної інстанції не взяв до уваги істотні порушення умов договору оренди землі від 01 червня 2014 року.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 01 червня 2014 року між сторонами у справі укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8450 га строком на десять років.

У пунктах 2.4, 4.1-4.3 договору сторони погодили, що розмір орендної плати у рік становить 1 125,05 грн, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди. Згідно пунктів 9.1, 9.4., 12.4 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно її вносити; дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Позивача у позовній заяві зазначив, що йому ТОВ «Світанковий промінь» не виплачено індексацію орендної плати за 2015 рік - 303,13 грн, за 2016 рік - 270,68 грн.

Представник відповідача пояснив, що виплата орендної плати позивачу у 2015 році проведена без урахування індексації, проте недоплачена сума виплачена йому при розрахунку за 2016 рік. Виплата орендної плати за 2016 рік проведена у повному розмірі з урахуванням індексу інфляції.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц провадження № 61-29970сво18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

У пункті 4.2 договору сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її індексації.

За таких обставин колегія суддів не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що виплата орендної плати без урахування індексу інфляції, у тому числі систематична, не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Аналіз позовної заяви свідчить, що ОСОБА_1 як на підставу позовних вимог посилалася на невиплату їй орендної плати не у повному обсязі (без урахування індексу інфляції) за 2015 рік.

У пункті 4.3. договору оренди землі від 01 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Світанковий промінь», сторони передбачили, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди.

За таких обставин, посилання суду апеляційної інстанції про те, що відсутня систематичність несплати орендної плати (два та більше випадки), а тому немає правових підстав для розірвання оспорюваного договору оренди, є неправильним. Натомість, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач не виконав обов`язок по сплаті орендної плати з урахуванням її індексації, тобто допустив істотне порушення умов договору, зробив обґрунтований висновок про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 661,44 грн, а тому з ТОВ «Світанковий промінь» на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2017 року скасувати.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 жовтня 2017 року втрачає законну силу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь» на користь ОСОБА_1 661,44 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило