ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5177/19 Справа № 203/2719/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпропетровський електротранспорт Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП Дніпропетровський електротранспорт Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 23 квітня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Лексус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням та трамваєм маршруту №15 під керуванням водія ОСОБА_2 , причепний вагон якого звернув на стрільці в інший ввід першого вагону, завалившись на його автомобіль. За вказаним фактом працівниками поліції відносно водія трамвая ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропет-ровська від 11 липня 2018 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. У результаті дорожньо-транспортної пригод його автомобіль отримав пошкодження та вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 63 778 грн. 44 коп. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача, як власника джерела підвищеної небезпеки (трамваю), заподіяні йому матеріальні збитки у розмірі 63 778 грн. 44 коп., понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з КП «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (юридична адреса: 49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,119а, фактична адреса: 49064, м.Дніпро, вул.Сергія Нагояна,49, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 778 грн. 44 коп., судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., а всього стягнуто 64 483 грн. 24 коп.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у стягненні витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн. (а.с.107, 108).

В апеляційній скарзі КП Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради просить рішення суду від 18 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 цього ж Кодексу передбачено, що з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди.

З матеріалів справи вбачається, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля Лексус 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску (а.с.120).

З полісу серії АМ/2327272 ПрАТ «СК «Дім Страхування» строк дії якого з 24 лютого 2018 року до 23 лютого 2019 року включно вбачається, що на час скоєння ДТП 23 квітня 208 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Лексус 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, була застрахована (а.с.12).

Встановлено, що 23 квітня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Лексус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача та трамваєм маршруту №15 під керуванням водія ОСОБА_2 .

За фактом дорожньо-транспортної пригоди відносно водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.4).

З постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2018 року вбачається, що 23 квітня 2018 року о 08 год. 28 хв. в м.Дніпро на перехресті вул.Леваневського та вул.В.Антоновича, водій ОСОБА_2 , керуючи трамвайним потягом Т-3, інвентарний номер 1377-1378, під час руху не оцінила дорожню обстановку та не обрала безпечну швидкість для руху, внаслідок чого стався сход заднього вагону, інвентарний номер 1377-1378 з рейок, який скоїв наїзд на автомобіль Лексус 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені. Водій ОСОБА_2 своїми діями порушила п.12.1 ПДР України (а.с.5-7).

Також з вказаної постанови суду від 11 липня 2018 року вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став сторонній металевий предмет у формі гайки, який знаходився в роз`ємні рейкової стрілки під час руху другого трамвайного вагону, внаслідок чого колісні візки другого вагону зійшли з рейкової колії та завдали механічні пошкодження автомобілю Лексус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд дійшов висновку про відсутність в діях водія трамваю ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України, оскільки вона під час керування була позбавлена можливості визначити попадання в механізм стрілки стороннього предмету та попередити схід вагону з рейок.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2018 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Власником трамвайного потягу Т-3 є відповідач - КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради.

Встановлено, що трамвайний потяг Т-3, інвентарний номер 1377-1378, яким 23 квітня 2018 року на час ДТП керувала водій ОСОБА_2 , не був застрахований.

З постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2018 року вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було встановлено, що механічні пошкодження автомобілю Лексус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було завдано джерелом підвищеної небезпеки трамвайний потягом Т-3, інвентарний номер 1377-1378, власником якого є відповідач, внаслідок сходу другого вагону з рейкової колії.

Причини такого сходу через наявність на рейковій колії стороннього металевого предмету не виключає цивільно-правову відповідальність відповідача відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, оскільки саме останній повинен був забезпечити безпечну експлуатацію інженерних та транспортних мереж, трамвайних колій.

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 , складеного 10 травня 2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Лексус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23 квітня 2018 року, визначена в розмірі 63 778 грн. 44 коп. (а.с.31-41).

В апеляційній скарзі КП «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпровської міської ради вказували, що не згодні із розміром шкоди, спричиненої в результаті ДТП позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля (а.с.75-78).

В судовому засіданні в апеляційному суді на розгляд ставилося питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсного розміру шкоди, спричиненої в результаті ДТП позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля, однак клопотань про призначення відповідної судової експертизи від учасників справи до суду не надходило.

Враховуючи, що позивачу не відшкодовано завдані йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки, не відновлено його порушене право, він має право вимоги до відповідача, як до власника джерела підвищеної небезпеки, на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, стягнувши з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 63 778 грн. 44 коп.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відповідальності відповідача щодо відшкодування шкоди, спричиненої позивачу у результаті ДТП, є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді