Справа № 2-2341/11
Пр. № 6/333/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжі, заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 50345510 з виконання виконавчого листа № 2-2341/11, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 05.11.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «ОТП Банк» у виконавчому провадженні № 50345510 з виконання виконавчого листа № 2-2341/11, виданого 05.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

В обґрунтування заяви зазначене наступне.

Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-2441/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 331 473 грн. 55 коп. та 1 820 грн. судового збору. На підставі виконавчого листа Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження № 50345510 від 01.03.2016 року. 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно із вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором CNL200/316/2006 від 15.05.2006 року та договором поруки право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором CNL200/316/2006 від 15.05.2006 року та договором поруки.

Заінтересована особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стягувач ПАТ «ОТП Банк», державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Алімова Є.А., боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2011 року, ухваленому у цивільній справі № 2-2341/11, позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені повністю, стягнута солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 331 473 грн. 55 коп. та судові витрати у розмірі 1820 грн. Рішення суду набрало законної сили 19.07.2011 року, строк для пред`явлення до виконання 19.07.2012 року.

05.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист № 2-2341/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 331 473 грн. 55 коп.

Ухвалою суду від 29.04.2015 року ПАТ «ОТП Банк» поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу для виконання, а саме виконавчого листа № 2-2341/11.

14.01.2016 року державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Запорізької області Алімовою Є.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ПАТ «ОТП Банк» (вх. № 85/3 від 13.01.2016 року).

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2018 року у справі № 2-2341/11 ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання виконавчого листа № 2-2341/11 скасована, заява стягувача передана на новий розгляд. На час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання виконавчого листа № 2-2341/11 не розглянута, строки судом не поновлені.

Частинами ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відомо про заміну кредитора у кредитному зобов`язанні ще 18.03.2011 року, тобто під час розгляду справи у суді, але заінтересована особа та позивач по справі не скористались своїм правом та не вчинили необхідні процесуальні дії щодо повідомлення про це суд під час розгляду справи.

Аналізуючи вказані норми законів України, обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, надані учасниками процесу, суд приходить до висновку про необґрунтованість та відмову у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 50345510, у зв`язку з тим, що ПАТ «ОТП Банк» не надано доказів того, що зміна кредитора відбулась після ухвалення рішення 07.07.2011 року у справі № 2-2341/11.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України», суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 124 та п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява ПАТ «ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 50345510 з виконання виконавчого листа № 2-2341/11 виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 05.11.2013 року, не підлягає задоволенню.

Керуючись частинами ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 512, 216, 517 ЦК України ст. ст. 12-16, 76,81,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 50345510 з виконання виконавчого листа № 2-2341/11, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 05.11.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала виготовлена та підписана 23 квітня 2019 року.

Суддя: В.Б. Кулик