Провадження № 2/344/558/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння гаражу, маркований номером АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння гаражу, маркований номер АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 18.09.1994 року позивачкою придбано металевий секційний гараж, який внесено нею у формі паю за членство у обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Соколи». Гараж розташовано на території кооперативу АДРЕСА_1.

Починаючи з 1995 року позивачка проживала у цивільному не зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який у власності мав автомобіль ВАЗ «2109» червоного кольору, що з її дозволу постійно утримувався у зазначеному гаражі. Після смерті ОСОБА_4 , його рідна дочка - ОСОБА_2 разом із своїм чоловіком - ОСОБА_3 протиправно позбавили позивачку доступу до власного гаражу замінивши відповідні замки (колодки) на гаражних дверях. Відповідачі створюють позивачці як власнику зазначеного гаражу перешкоди у користуванні та розпорядженні ним, які можна усунути лише шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння за рішенням суду.

14.05.2018 року відповідачі подали відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечили, оскільки жодних документів про те, що позивачка є власником гаражу у ОК "Гаражний кооператив Соколи" не має та те, що відповідачі чинять їй перешкоди також не надано. Позивачка ОСОБА_1 не являється членом гаражного кооперативу «Соколи». Рішення про її членство в гаражному кооперативі «Соколи» загальними зборами не приймалося. В списках членів гаражного кооперативу ОСОБА_1 не числиться. Гаражу під порядковим номером АДРЕСА_1 немає. Оскільки, ОСОБА_1 було надано неправдиву інформацію про нібито придбання нею в громадянина ОСОБА_6 гаража № НОМЕР_1 ряд 3 на території гаражного кооперативу, їй помилково було видано посвідчення члена гаражного кооперативу № 631 , яке на даний час вважається недійсним. Крім того, ГК «Соколи» повідомив, що гараж № НОМЕР_1 ряд 3 побудований і експлуатується з 2006 року членом кооперативу ОСОБА_7 , та ніколи не належав, а ні ОСОБА_6 , а ні ОСОБА_1 . Отже, посилання позивачки на те, шо нею в 1994 році придбано металевий гараж та внесено у формі паю за членство у Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Соколи» є безпідставним та таким, що не підтверджено належними та допустимими доказами. Після смерті свого батька ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, відповідачка успадкувала його автомобіль ВАЗ 21091, а тому має право володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Просили відмовити у задоволенні позову(а.с.30).

Позивачка в судовому засіданні 22.11.2017 року вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом витребування майна з чужого неконного володіння.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з наданої позивачем копії накладної №458 від 18.09.1994 року ОСОБА_1 отримала у ВТПО "Анкон" гараж секційний металевий вартістю 17 256 340 руб.(а.с.5).

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру №561 від 18.09.1994 року ОСОБА_1 оплатила 17 256 340 руб. ВТПО "Анкон" за придбаний нею гараж секційний металевий (а.с.6). Проте, дані докази спростовуються поданою позивачкою копією записки від 18.07.2016 року, якою ОСОБА_6 переписує гараж ряд АДРЕСА_1 на ОСОБА_1 (а.с.37).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до копії посвідчення № 636 ОСОБА_1 є членом кооперативу ГК "Соколи"(а.с.7). Та з наданих копій квитанцій до прибуткового касового ордеру №89 від 18.07.2016 року розмір вступного внеску становить 170 грн. та №25 від 11.11.2016 року - членські внески 07,08,09,10,11.2016 р.- 200 грн.(а.с.8).

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 УК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Проте, твердження позивачки щодо її членства у ГК "Соколи" спростовується листом голови кооперативу, відповідно до якого позивачці повернуто кошти сплачені у розмірі 170 грн., як безпідставно сплачені.

Крім того, твердження позивачки спростовуються свідченнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є членами ГК "Соколи" ще з 1990 -1991 р.р., знали покійного ОСОБА_4 та його дітей. Стверджують, що гараж металевий на бетонну основу встановлював покійний ОСОБА_4 , оскільки у його власності був автомобіль ВАЗ 21091 та причеп. Гараж встановлений ще до одруження з ОСОБА_1 . Ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_6 не були членами гаражного кооперативу "Соколи".

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що гараж 61 в ГК "Соколи" належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (дочці покійного ОСОБА_4 )(а.с.32).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є не обгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 317, 387, 388, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння гаражу, маркований номером АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.11.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.