Справа № 449/1230/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/811/3557/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

встановив:

Оскаржуваною ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року належить відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є відповідачем по даній справі і їй було відомо про розгляд вказаної справи, про що, зокрема свідчать клопотання, які подавались нею 06.02.2017 року (а.с. 22) та її представником ОСОБА_5 10 квітня 2017 року та 12 квітня 2017 року (а.с. 48, 59), доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили скаржником не надано.

Відтак, враховуючи, що апеляційна скарга подана скаржником майже через три роки з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення такого, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 рокуслід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя.-

ухвалив:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.