ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1176/19 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 листопада 2019 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання поруки за договором № 770/43-143-08 від 26 березня 2008 року припиненою з 31 липня 2008 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року відкрито провадження у даній справі.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 грудня 2014 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 серпня 2014 року, а справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року. При цьому строк на апеляційне оскарження пропущено.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що не отримувала копії оскаржуваного судового рішення та розгляд даної справи по суті не розпочато.

Проте, як вбачається з матеріалів справи третя особа ОСОБА_1 , яка приймала участь у справі неодноразово отримувала судові повідомлення про виклик до суду, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.85, 156; т.2 а.с.16, 204-205).

Тобто, апелянт ОСОБА_1 з лютого 2014 року знала про те, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться дана цивільна справа і що по ній відкрито провадження. Тому, з урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, ОСОБА_1 могла добросовісно користуватися процесуальними правами.

Твердження апелянта про неотримання ним копії оскаржуваного рішення не може бути враховане судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки третя особа ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, однак, в судові засідання не з`являлася та до суду першої інстанції із заявою про видачу копії судового рішення не зверталася.

При цьому, як вбачається з даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення по цивільній справі № 607/19086/13 було оприлюднене 22 жовтня 2013 року і з цього часу ОСОБА_1 не була позбавлена можливості ознайомитися з текстом даного рішення і в такий спосіб.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, оскаржуване рішення було ухвалене 21 жовтня 2013 року, повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2013 року, апеляційну скаргу на вказане судове рішення було подано 23 жовтня 2019 року, тобто, більше ніж через рік (шість років) після його постановлення. При цьому, апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, а докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: