Справа № 539/2568/19
Провадження № 2-о/539/124/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю : заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Чеберяка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Державна прикордонна служба України, УДМС України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В заяві вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хорошки Лубенського району Полтавської області.

Станом на 24.08.1991 року він, будучи малолітнім, проживав з батьками в с.Хорошки Лубенського району Полтавської області, де проживає і на сьогоднішній день.

В період з 01.09.1996 року по 31.05.2007 року він навчався в Хорошківській загальноосвітній школі 1-3 ступенів.

20.05.2008 року був призваний на військову службу.

В силу сімейних та життєвих обставин він не отримав паспорт громадянина України у зв`язку з чим звернувся до Лубенського міського відділу ДМСУ у Полтавській області.

16.05.2019 року йому було відмовлено у видачі паспорта Лубенським відділом ДМСУ у Полтавській області та роз`яснено, що для отримання паспорта громадянина України йому потрібно звернутися до Лубенського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання в Україні з 24 серпня або 13 листопада 1991 року.

На підставі вищевикладеного, заявник прохає суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги заяви підтримали, прохали їх задовольнити, пояснивши, що встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для оформлення паспорта громадянина України.

Представник залученої до участі в справі в якості заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області - начальник Лубенського міськрайонного відділу управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Чеберяк С.М. проти задоволення вимог заявника не заперечує.

Залучена до участі в справі в якості заінтересованої особи - Державна прикордонна служба України свого представника в судове засідання не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином (а.с.19).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, який з`явився в судове засідання, покази свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року ) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року.

У п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України, проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних травах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, а6о мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хорошки Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

В період з 01.09.1996 року по 31.05.2007 року ОСОБА_1 навчався в Хорошківській загальноосвітній школі 1-3 ступенів, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.9).

20.05.2008 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу та 07.05.2009 року був зарахований в запас, що підтверджується копією військового посвідчення(а.с.10).

Відповідно до листа Лубенського міськрайонного відділу УДМС України в Полтавській області від 16.05.2019 року, заявник дійсно звертався до даної установи із заявою щодо видачі паспорта громадянина України, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року (а.с.5,7).

Разом з тим, відповідно до довідки Хорошківсько сільської ради Лубенського району Полтавської області №02-26/1217 від 28.10.2019 року ОСОБА_1 1990 року народження з 24.08.1991 року по 2008 рік постійно проживав за адресою : с.Хорошки Лубенського району Полтавської області. З 2008 року проходив військову службу в лавах Української армії, після закінчення служби на території Хорошківської сільської ради не проживав. Батьки ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 24.08.1991 року по даний час проживають в с.Хорошки Лубенського району Полтавської області, за даний період за кордон не виїжджали(а.с.33).

Вказаний факт також підтвердили і допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , яка являється рідною сестрою заявника та ОСОБА_5 , який суду пояснив, що він з дитинства знайомий з ОСОБА_1 , ходив з ним до школи і знає, що той завжди проживав на території України і за її межі не виїжджав.

Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, він в повному обсязі обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх доказами, за приписами п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Державна прикордонна служба України, УДМС України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання разом із матір`ю ОСОБА_4 в неповнолітньому віці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хорошки Лубенського району Полтавської області на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 4 листопада 2019 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А.Іващенко