Справа № 127/2-866/10
Провадження 6/127/615/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Заяву мотивовано тим, що 30.03.2010 року рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк». 26.07.2011року ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці замінено сторону у виконавчому провадженні по виконавчим листа № 2-866/2010, а саме з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 31.01.2018року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК « Довіра та гарантія» уклали договір факторингу, згідно з додатку №1 якого право грошової вимоги за кредитними договорами №ML-В00/015/2005 від 23.12.2005, №ML- В00/003/2007 від 19.01.2007, укладеними між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі № 2-866/10.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2010 року рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк».

26.07.2011року ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці замінено сторону у виконавчому провадженні по виконавчим листа № 2-866/2010, а саме з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

31.01.2018року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК « Довіра та гарантія» уклали договір факторингу, згідно з додатку №1 якого право грошової вимоги за кредитними договорами №ML-В00/015/2005 від 23.12.2005, №ML- В00/003/2007 від 19.01.2007, укладеними між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (месія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ІДК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1,2 ч. 1ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувана за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 260, 261, 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 2-866/10.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 13.11.2019року.

Суддя: