ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Київ

справа № 760/13239/17

провадження № 22-ц/824/13715/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кремінь-1»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року у складі судді Коробенка С.В., повний текст складений 10.05.2019 року,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кремінь-1» про визнання таким, що не відповідає закону склад ініціативної групи щодо скликання установчих зборів та визнання недійсним скликання установчих зборів.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає про те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

Співвласниками будинку АДРЕСА_2 було створене ОСББ «Кремінь-1», державна реєстрація якого була проведена 16 червня 2016 року, та керівником ОСББ значиться ОСОБА_2 .

З протоколу №1 зборів співвласників будинку від 10 травня 2016 позивач дізналася, що збори були скликані ініціативною групою з трьох осіб, одна з яких - ОСОБА_2 , не була власником квартири у даному будинку, а тому не могла бути членом ініціативної групи.

З огляду на те, що ініціативна група, яка скликала установчі збори для створення ОСББ в будинку АДРЕСА_2 , фактично складалась з двох власників квартир, що відповідно до закону є недостатнім, просила суд, визнання таким, що не відповідає закону склад ініціативної групи щодо скликання установчих зборів для створення ОСББ «Кремінь-1» та визнати незаконним скликання 10 травня 2016 року установчих зборів ОСББ «Кремінь-1» та прийняті на них рішення.

Відповідач ОСББ «Кремінь-1» проти позову заперечував, посилаючись, що ОСОБА_2 діяла, як представник свого чоловіка ОСОБА_3 , який є власником квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку . Крім того, позивач не зазначила, які саме її права, свободи, інтереси порушено, та не надала жодного доказу, який би міг свідчити про таке порушення.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвали нове, яким її позов задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд не встановив, чи є ОСОБА_2 , що входила до складу ініціативної групи по скликанню установчих зборів для створення ОСББ «Кремінь-1», власником квартири АДРЕСА_5 . Скаржник вважає, що суд взяв до уваги нікчемний документ, а саме копію довіреності від 03 березня 2016 року, який не може відповідно до ч. 5 ст. 245 ЦК України вважатися довіреністю, а також не може посвідчувати право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що ОСОБА_3 , як власник квартири, уповноважив свою дружину ОСОБА_2 представляти його інтереси під час створення ОСББ, уклавши з нею усний договір представництва та одночасно надавши письмову довіреність на здійснення представницьких функцій. Своєю подальшою поведінкою, ОСОБА_3 підтверджує укладений договір представництва та видану довіреність - жодних претензій, зауважень, будь-яких інших дій, які б свідчили про відсутність відповідного договору, перевищення ОСОБА_2 наданих повноважень, незгоди з фактом створення ОСББ «Кремінь-1» з його боку не було.

Відповідач також зауважує, що факт державної реєстрації ОСББ ніким не спростовано, та одночасно, цей факт підтверджує законність як самої реєстрації, так і документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію ОСББ «Кремінь-1» .

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача на підтримання скарги та представника відповідача, який заперечував проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 10 травня 2016 року були проведені збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кремінь-1».

У протоколі №1 від 10.05.2016 зазначено, що збори були скликані за ініціативою трьох осіб: ОСОБА_2 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_5 АДРЕСА_7 . (а.с. 50)

Згідно інформації Київського міського БТІ від 02.08.2016 року право власності на кв. АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.55)

При цьому ОСОБА_3 не заперечує той факт, що його інтереси, як співвласника багаготоквартирного будинку представляє його дружина ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не надано та і не зазначено доказів порушення прав позивача створенням ініціативної групи, в складі якої діяла ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 12,13,77-81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, позивач не довела факт порушення її прав та охоронюваних законом інтересів діями відповідача, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :