Справа № 418/2850/19
РІШЕННЯ

іменем України

"13" листопада 2019 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_2 особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05 червня 2006 року № НОМЕР_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . В будинку по вищевказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак за місцем реєстрації відповідач вже тривалий час не проживає, за комунальні послуги не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач ОСОБА_2 залишається фактично зареєстрованою у її будинку , але не проживає в ньому, в неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, а також становить для неї суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась , однак надала до суду заяву, у якій просила розглянути позовні вимоги без її участі свої позовні вимоги повністю підтримала , просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася 03.09.2019 року на 11 год. 00 хв., 02.10.2019 року на 11 год. 30 хв., 28.10.2019 року на 10 год. 20 хв. та 13.11.2019 року на 11 год. 30 хв., хоча була належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила. Відзиву з запереченнями не подала.

Представник від третьої особи Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області до судового засідання не з`явився однак повідомив суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю. Відзиву з запереченнями проти позову не надав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

13 листопада 2019 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивача ОСОБА_1 , вона є громадянкою України.(а.с. 6)

Згідно копії паспорту відповідача ОСОБА_2 , вона є громадянкою України.(а.с. 9)

Як слід з довідки виданої виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області 03.06.2019 року № 609 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 . (а.с. 10)

Відповідно до акту обстеження побутових умов проживання № 610 виданого 03.06.2019 року виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області виявлено що ОСОБА_2 фактично у житловому будинку АДРЕСА_1 з 24 липня 2017 року не проживає. (а.с. 11)

Згідно з копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05 червня 2006 року № НОМЕР_1 на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, позивачем доведено, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , де залишається зареєстрованою відповідач ОСОБА_2 , яка з 24 липня 2017 року не проживає в будинку. Саме реєстрація відповідачки у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.319,391 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити позивачу та відповідачу протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.І.Чехов