Провадження № 2/127/3546/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 18 вересня 2016 року, зареєстрованому Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2262. У даному шлюбі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, відповідач став проживати окремо. У даний час позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З метою уникнення непорозумінь між ними стосовно утримання сина, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів; рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина в розмірі 1 779,00 грн щомісяця. Позивач, вказуючи про своє право на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку, зазначає, що відповідач, будучи молодою, фізично здоровою, працездатною особою, за відсутності інших аліментних зобов`язань, може надавати таку допомогу на її утримання. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб.

18 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , де він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає про свою не працевлаштованість, проживання за адресою своєї реєстрації в с. Адамів Полонського району Хмельницької області та отримання доходу лише за рахунок домашнього господарства. При цьому вказує про надання матеріальної допомоги дружині та сину, що підтверджується відповідними квитанціями, однак з урахуванням розміру аліментів, що стягуються на сина в 1779,00 грн, сплачувати аліменти на дружину у визначеному нею розмірі не спроможний. На доведення свого майнового стану звертає увагу на відсутність індивідуальних відомостей про особу в Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування, а також акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Позивачем 22 жовтня 2019 року надана відповідь на відзив, однак вона не може бути взята судом до уваги через не відповідність її вимогам статті 178 ЦПК України, а саме ненадання документів, що підтверджують надіслання її та доданих до неї доказів відповідачу. В той же час, суд вважає можливим прийняти наданий доказ - розписку про отримання коштів від відповідача за придбаний останнім автомобіль від 27 вересня 2016 року, на підставі ст. 82 ЦПК України. При цьому суд звертає увагу, що про наявність автомобіля відповідач вказував при розгляді справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ( справа №127/19371/19).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що 18 вересня 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №2262, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 вересня 2016 року.

У шлюбі сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 26 квітня 2017 року).

Сторонами не заперечується, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року в справі № 127/19371/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1779,00 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (дані з ЄДРСР).

Сторони проживають окремо. За даними довідки від 09 вересня 2019 року №16, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Стельмаха 47 Вінниця» позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають у АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 за даними листа управління організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Полонського району Хмельницької області від 25 вересня 2017 року №2817, а також довідки про склад сім`ї від 09 жовтня 2019 року №987, проживає по АДРЕСА_2 .

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Суд критично оцінює надані відповідачем копії квитанцій як докази надання матеріальної допомоги саме дружині, оскільки такі свідчать в цілому про перерахування коштів на її картковий рахунок, крім того серед них мають місце в тому числі квитанції на придбання дитячих іграшок та речей. При цьому, суд враховує, що з позивачем проживає дитина.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею ( ним ) дитини.

Положеннями статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом установлено не виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушене, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на її утримання.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу, що доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано. Суд критично відноситься до посилання відповідача на довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09 жовтня 2019 року №3345/02-04-20, де зазначено про відсутність відомостей про застраховану особу, оскільки відсутність офіційних доходів не свідчить про неможливість особою надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина до трьох років. До того ж, з урахуванням наявності у відповідача транспортного засобу, а також наданих відповідачем квитанцій, які відображають розмір перерахованих коштів, можна ствердно вказувати про віднайдення ним можливості заробітку та отримання певних доходів. Разом з тим, суд враховує стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а тому приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 гривень щомісячно.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 10 вересня 2019 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вбачає доцільним зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

За матеріалами справи слідує, що позивачем на доведення несення нею витрат на правову допомогу наданий лише договір-квитанція від 10 вересня 2019 року №352, скріплений підписом та печаткою адвоката Павлової В. Є., з надання правової допомоги по оформленню позовної заяви та сплатою гонорару у розмірі 550,00 грн.

Однак суд вважає, що такий самостійний документ не може бути належним та достатнім доказом у підтвердження витрат на правничу допомогу, а тому в їх розподілі слід відмовити.

Разом з тим, зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 79, 80, 84 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 07.06.2006 року Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її утримання в розмірі 800,00 (вісімсот гривень 00 коп.) грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 10 вересня 2019 року, і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 768,40 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 07.06.2006 року Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: