ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1051/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Тернопільського апеляційного суду цивільну справу № 607/12286/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року провадження в даній справі зупинено до вирішення Голосіївським районним судом міста Києва справи №752/15699/19 за позовом ОСОБА_4 до АТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп», ОСОБА_3 про визнання припиненим зобов`язань за кредитним договором, визнання недійсними договорів факторингу та про відступлення прав вимоги до набрання судовим рішенням законної сили.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 подала на неї апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всі заперечення щодо самого існування та суми боргу боржник ОСОБА_4 може висунути на даний час проти вимог нового кредитора, в межах розгляду справи за її позовом про стягнення боргу. Для боржника заміна кредитора у зобов`язанні не тягне жодних змін щодо умов сплати боргу за договором невідновлювальної кредитної лінії № 770/11/379.

Зазначає, що зупинення провадження у даній справі призведе до безпідставного затягування процесу та порушення розумного строку розгляду справи.

Враховуючи наведене, просила оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, щодо зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст.369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд даної цивільної справи об`єктивно неможливий до вирішення Голосіївським районним судом міста Києва від 01 серпня 2019 року справа №752/15699/19 за позовною заявою ОСОБА_4 до АТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп», ОСОБА_3 про визнання припиненим зобов`язань за кредитним договором, визнання недійсним договору факторингу, визнання недійсним договору про відступлення прав вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Вищевказана норма спрямована, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України (в редакції 2004 року, що кореспондується зі ст.251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що згідно договору невідновлювальної кредитної лінії №770/11/379 від 29 лютого 2008 року №09-04/19-2, укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та АКБ Укрсоцбанк, відповідач отримав кредит в розмірі 80000 доларів США зі сплатою 12.75 % річних з терміном повернення коштів до 27 лютого 2023 року. В подальшому, згідно договору факторингу від 09 квітня 2019 року, укладеного між ПАТ (раніше - АКБ) «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп», а також договору відступлення права вимоги від 09 квітня 2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп» та ОСОБА_3 , до неї перейшло право вимоги до ОСОБА_4 за його зобовязаннями за кредитним договором від 29 лютого 2008 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року у справі № 752/15699/19 відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_4 до АТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп», ОСОБА_3 про визнання припиненим зобов`язань за кредитним договором, визнання недійсними договору факторингу та договору про відступлення прав вимог.

Предметом дослідження вищевказаної справи є зясування обставин належного виконання (чи не виконання) ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором від 29 лютого 2008 року, а також питання дійсності (чи не дійсності) договорів факторингу та відступлення прав вимоги від 09 квітня 2019 року, на підставі яких до позивачки перейшло право вимоги до ОСОБА_4 за його зобовязаннями за кредитним договором.

Таким чином, обставини, які будуть встановленні при розгляді справи Голосіївським районним судом м.Києва, будуть мати суттєве значення для розгляду даної справи, яка знаходиться в провадженні Тернопільського міськрайонного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість прийняття рішення у даній справі до остаточного вирішення судом справи № 752/15699/19, оскільки підставою позову у даній справі є обставини, які є предметом дослідження у цивільній справі №752/15699/19, яка на даний час не розглянута.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що свої заперечення щодо існування та розміру боргу за договором кредиту відповідач ОСОБА_4 може висунути в межах даної справи проти вимог нового кредитора, оскільки у відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що у разі визнання недійсними договорів факторингу та відступлення права вимоги жодних правових наслідків для відповідача не настане, оскільки від вирішення даного питання залежить перед яким кредитором боржник повинен виконувати свій обовязок з повернення коштів (у разі його наявності).

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу МІЛЕВСЬКОЇ ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 18 листопада 2019 року.

Головуючий - підпис Судді - два підписи