Справа №613/1022/19 Провадження № 2/613/442/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1022/19, пров. №2/613/442/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, в якому просить: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500 грн., щомісяця, з врахуванням індексації, від дня пред`явлення позову до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; та судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 травня 2015 року у Виконавчому комітеті Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області вони з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 03. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось, останній добровільно не надає матеріальну допомогу для забезпечення малолітнього сина, хоча має таку можливість, так як спроможний працювати та отримувати доходи. Оскільки домовленості з приводу утримання сина між ними не досягнуто, вона звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав частково та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 700-900 грн. Письмовий відзив проти позову до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року у Виконавчому комітеті Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 травня 2015 року.

Батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 09, виданого 02 липня 2015 року Виконавчим комітетом Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області.

Згідно довідки КЗОЗ Шарівської селищної ради Харківської області від 30 липня 2019 року, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на «Д» обліку не перебуває.

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Шарківської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 30 липня 2019 року за № 426, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча у відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд зазначає, що відповідно до засад змагальності сторін, передбачених ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З заяви відповідача у справі ОСОБА_2 вбачається, що останній згоден сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , 2015 року народження у розмірі, що не перевищує 700-900 грн. Однак, останнім у встановлений судом строк до суду не надано письмового відзиву проти позову ОСОБА_1 з посиланням на докази, яки від обґрунтовується. При цьому, той факт, що він офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є, що відповідає змісту постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року по цивільній справі №234/6207/17.

На підставі викладеного, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 , про стягнення аліментів такою, що підлягає частковому задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий, здатен працювати і отримувати доходи, інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у 2019 році, суд вважає за можливе визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. з індексацією суми, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти належить стягувати з дня пред`явлення позову.

Розглядаючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн., суд приходить до наступного.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір по надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших виплат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2019 року по справі № 752/4513/17, визначено, що при визначенні суми відшкодуванням, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 до суду надано квитанцію № 47 від 08 серпня 2019 року, однак суд вважає дану квитанцію недопустимим та неналежним доказом по справі. Зокрема квитанцію видано неіснуючою організацією з печаткою адвоката Перепелиці М.І., без зазначення відомостей щодо укладення між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги, в ній відсутні відомості, що свідчать про оплату гонорара, пов`язаних з надання правової допомоги та загальний обсяг наданих послуг.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн., у зв`язку з недоведеністю.

Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з індексацією суми, починаючи з 08 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувач Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA6026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі 500 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ