Справа № 263/5897/19
Провадження № 2/263/1579/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення суми вкладу, відсотків та пені,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 19 квітня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просила зобов`язати Акціонерне товариство «Місто Банк» (далі АТ «Місто Банк») повернути їй в повному обсязі суму вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи у національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків щомісячно з правом дострокового повернення від 23 січня 2018 року № GB_MA/0096/UAN у розмірі 55 000 грн.; нарахувати та виплатити відсотки за цим вкладом за період з 23 січня 2018 року по 09 квітня 2019 року у розмірі 9 096 грн. 18 коп. та за період з 09 квітня 2019 року по день прийняття рішення суду з розрахунку 25,62 грн. за кожний день дії договору; виплатити пеню за кожен день прострочення від суми вкладу до повернення у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховується пеня (18 % з 01 лютого 2019 року та 18 % з 15 березня 2019 року), за період з 22 лютого 2019 року по 18 квітня 2019 року у розмірі 1 762 грн. 22 коп. та за період з 19 квітня 2019 року до дня прийняття судового рішення у справі у залежності від розрахункової ставки Національного банку України.

Вимоги позову ОСОБА_1 мотивує тим, що 23 січня 2018 року між нею та АТ «Місто Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків щомісячно з правом дострокового повернення № GB_MA/0096/UAN, у Маріупольському відділенні № 14 АТ «Місто Банк». Відповідно до п. 1.1 договору загальна сума вкладу складає 55 000 грн. На виконання п. 1.2 договору ОСОБА_1 внесла готівкою до каси банку грошові кошти у сумі 55 000 грн., підтвердженням чого є квитанція банку. Строк дії вкладу з 23 січня 2018 року по 29 липня 2019 року. Відповідно до п. 3.1.3 договору вкладник має право вимагати дострокове повернення вкладу після 180 днів розміщення вкладу, шляхом повідомлення про це банк не менше ніж за 10 робочих банківських днів до дати його повернення на умовах, визначених у п. 3.1.3 договору. 07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Маріупольського відділення № 14 АТ «Місто Банк» із письмовою заявою про дострокове повернення вкладу (депозиту). Отже, вклад знаходився у банку 380 днів. Факт отримання заяви банком підтверджується відміткою працівника банку на копії заяви. На прохання позивача виплатити належні їй нараховані відсотки за вкладом за період з 24 січня 2018 року по 07 лютого 2019 року у сумі 7 507 грн. 95 коп. начальник Маріупольського відділення № 14 АТ «Місто-банк» Стрігунова М.І. відповіла відмовою. 20 лютого 2019 року начальник Маріупольського відділення № 14 АТ «Місто Банк» Стрігунова М.І. повідомила позивачу, що банк не має наміру повернути їй вклад та нараховані проценти, не пояснюючи причин. У зв`язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 22 лютого 2019 року звернулася до голови правління АТ «Місто Банк» Демченко І.А. з вимогою повернути вклад та цього ж дня подала електронну заяву до Правління Національного банку України для вжиття заходів щодо порушених її прав. 07 березня 2019 року ОСОБА_1 отримала листа № 174 від АТ «Місто Банк», в якому вказано про залишення без виконання її звернення до банку з посиланням на заборону дострокового повернення строкових вкладів (депозитів) пов`язаним з банком особами відповідно до рішення Правління Національного банку України від 28 лютого 2019 року № 167-рш/БЕ, у зв`язку з кримінальним провадженням відносно її сестри ОСОБА_2 , колишнього начальника Краматорського відділення АТ «Місто Банк». 15 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 надійшов електронний лист Правління Національного банку України № 20-0007/14500, яким підтверджується її законні права щодо виконання умов указаного договору та в якому не міститься жодних обмежень щодо його виконання. 22 березня 2019 року ОСОБА_1 подана електронна заява до Правління Національного банку України з проханням роз`яснити можливість обмеження її цивільних прав відповідно до договору банківського вкладу. 02 квітня 2019 року позивачем отримано відповідь з відмовою надання їй інформації щодо змісту рішення Правління Національного банку України від 28 лютого 2019 року № 167рш/БТ з посилання на заборону розповсюдження відомостей, що містять банківську таємницю. Посилаючись на указані обставини та положення ст. ст. 3, 19, 41, 55 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, ст. ст. 4, 17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити.

Банк своїм правом не скористався та відзив на позов на адресу суду не направив, однак 10 вересня 2019 року подав заяву про закриття провадження у справі з підстав, передбачених ч. 2 ст. 255 ЦПК України, яку мотивував тим, що АТ «Місто Банк» на користь ОСОБА_1 нараховані доходи у вигляді відсотків за депозитним вкладом, а саме: на суму у розмірі 55 000 грн. за договором банківського вкладу нараховані відсотки у розмірі 11 365 грн. 05 коп. із урахуванням відрахувань податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Відповідно до заяви про видачу готівки № 46601 ОСОБА_1 отримано депозит у розмірі 55 000 грн. та відповідно до заяви № 46602 отримані відсотки у розмірі 11 365 грн. 05 коп. Таким чином депозитні кошти отримані ОСОБА_1 у повному обсязі, у зв`язку з чим банк просив закрити провадження у справі.

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про те, що вона не заперечує проти закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми депозитного вкладу та нарахованих на нього відсотків, однак просила продовжити розгляд справи у частині вимог про стягнення пені за порушення строків повернення депозитного вкладу.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, наданий позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2019 року клопотання АТ «Місто Банк» задоволено частково. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Місто Банк» у частині позовних вимог про зобов`язання АТ «Місто Банк» повернути ОСОБА_1 суму вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків щомісячно з правом дострокового повернення від 23 січня 2018 року № GB_MA/0096/UAN у розмірі 55 000 грн. та відсотків за період з 23 січня 2018 ороку по 09 квітня 2019 року у розмірі 9 096 грн. 18 коп. та за період з 09 квітня 2019 року по день ухвалення рішення суду із розрахунку 25 грн. 62 коп. за кожний день дії договору, закрито. У частині позовних вимог про стягнення пені за порушення строків виплати депозитного вкладу у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Місто Банк» про розірвання договору та повернення грошових коштів, розгляд справи продовжений.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу за її відсутності.

АТ «Місто Банк» свого представника до суду не правило, причини його неявки суду не повідомило, хоча належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, у повному обсязі скористалося своїм правом на подачу клопотання щодо закриття провадження, інших клопотань до суду не подано.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення пені за порушення строків виплати коштів з депозитного рахунку.

Судом установлено, що відповідно до договору банківського владу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків щомісячно з правом дострокового повернення від 23 січня 2018 року № GB_MA/0096/UAN, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Місто Банк», правонаступником якого є АТ «Місто Банк», та ОСОБА_1 (вкладник), вкладник передає, а банк приймає грошові кошти за текстом вклад на наступних умовах: сума вкладу 55 000 грн., валюта вкладу UAH, строк вкладу 23 січня 2018 року до 29 липня 2019 року, відсоткова ставка 17 % річних (п. 1.1).

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 договору, вкладник вносить суму вкладу готівкою до каси банку або перераховує її з іншого власного вкладного (депозитного) чи поточного рахунку. На вкладний рахунок можуть бути зараховані кошти, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи. Повернення вкладу банк здійснює у валюті вкладу у готівковій формі з каси банку, або, за дорученням вкладника, перераховує її на інший вкладний (депозитний) або поточний рахунок вкладника у безготівковій формі за реквізитами, зазначеними у заяві (заповнюється вкладником згідно встановленого банком зразка).

Згідно з п. п. 3.1 3.1.3 договору, вкладник має право: одержати суму вкладу, після закінчення строку його зберігання; одержати нараховані відсотки за вкладом відповідно до умов даного договору; вимагати дострокового повернення вкладу після 180 днів розміщення вкладу, шляхом повідомлення про це банк не менше ніж за 10 (десять) робочих банківських дні до дати його повернення на умовах, визначених п. 1.3 договору.

Відповідно до п. 3.4.3 договору, банк зобов`язаний повернути суму вкладу після закінчення строку зберігання вкладу на умовах, визначених у п. 1.3 договору, а при достроковому поверненні на умовах п. 5.3 договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку затримки виконання банком своїх зобов`язань щодо повернення вкладу та сплати відсотків за вкладом, банк сплачує вкладнику пеню, за кожний день прострочення від суми вкладу до повернення, у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діяла за період, за який нараховується пеня.

Відповідно до квитанції від 23 січня 2018 року № CASH_29847, ОСОБА_1 внесено готівкою на депозитний рахунок № НОМЕР_1 /STANLK584591 відповідно до договору від 23 січня 2018 року № GB_MA/0096/UAN суму у розмірі 55 000 грн.

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 подано заяву до АТ «Місто Банк», в якій вона просила розглянути питання розірвання договору банківського вкладу від 23 січня 2018 року № GB_MA/0096/UAN та видачі її коштів у розмірі 55 000 грн. у зв`язку із сімейними обставинами, яка відповідно до штампу АТ «Місто Банк» цього дня зареєстрована під № 3/2.

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до голови правління АТ «Місто Банк», в якій вказала, що їй 20 лютого 2019 року начальник Маріупольського відділення № 14 АТ «Місто Банк» Стрігунова М.І. повідомила, що банк не має наміру повернути їй вклад (депозит) та нараховані проценти, не пояснюючи причин, у зв`язку з чим просила вирішити питання щодо повернення вкладу.

Цього ж дня ОСОБА_1 в електронній формі звернулася до Національного банку України з аналогічним питанням.

АТ «Місто Банк» 07 березня 2019 року повідомило ОСОБА_1 , що вона відповідно до ст. 3 КПК України є близькою родичкою та відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є пов`язаною особою з ОСОБА_2 (асоційована особа) начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк», яку було відсторонено від посади на підставі наказів № 96-ДСК від 12 грудня 2019 року та № 03-ДСК від 11 січня 2019 року на підставі заяви АТ «Місто Банк» «Про кримінальне правопорушення» від 22 грудня 2018 року № 1093 та щодо якої банком подано заяву про відкриття кримінального провадження від 04 січня 2019 року, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000050. На теперішній час триває розслідування та з`ясовується коло осіб, що приймали участь у шахрайських операціях, що приводилися ОСОБА_2 , та сума шкоди, що була заподіяна банку діями таких осіб. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 28 лютого 2019 року № 167-рш/БТ (пункт 10) АТ «Місто Банк» заборонено дострокове повернення строкових вкладів (депозитів) пов`язаним з банком особам, до яких також належать особи, асоційовані із пов`язаними особами. Враховуючи викладене, АТ «Місто Банк» залишено без виконання звернення ОСОБА_1 щодо дострокового повернення коштів за депозитним договором, строк дії якого не настав.

Листом від 15 березня 2019 року № 20-0007/14500 Національний банк України повідомив ОСОБА_1 про те, що за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу владника.

Листом від 02 квітня 2019 року № 20-0002/17782 Національний банк України відмовив ОСОБА_1 у видачі рішень Правління Національного банку України.

Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 23 січня 2018 року по 10 квітня 2019 року, на ньому обліковується суму у розмірі 55 000 грн.

Відповідно до квитанцій від 29 липня 2019 року на підставі заяви на видачу готівки № № 46601видат, 46602видат, АТ «Місто Банк» видано ОСОБА_1 депозитні кошти у розмірі 55 000 грн. та відсотки за депозитним договором за період з 24 січня 2018 року по 28 липня 2019 року у розмірі 11 365 грн. 55 коп.

Оцінка доказів.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів.

Обставини сплати ОСОБА_1 депозитного вкладу та відсотків за договором депозиту за період з 24 січня 2018 року по 28 липня 2019 року не заперечувалися позивачем у справі, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 82 ЦПК України окремому доказуванню не підлягають.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення пені за порушення строків виплати депозитного вкладу, а саме за період з 22 лютого 2019 року по 28 липня 2019 року.

Мотиви суду.

Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку глава 72 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

У справі Zolotas проти Греції (№ 2) від 29 січня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin I Perihan Sahin проти Туреччини, № 13279/05, параграф 56, 20 жовтня 2011 року).

Відповідно до статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

У справі судом установлено, що укладаючи договір банківського вкладу (депозиту), сторони у п. 4.2 його узгодили наслідки затримки виконання банком своїх зобов`язань щодо повернення вкладу та сплати відсотків за вкладом, зокрема сплату банком владнику пені за кожний день прострочення від суми вкладу до повернення у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діяла за період, за який нараховується пеня

Пеня розраховується судом за формулою: (Пеня) = (Сума боргу) х (Ставка пені (%)) / 100% / 365 днів х (Кількість днів).

Де: Сума боргу сума простроченого боргу = 55 000 грн.; Ставка пені (%) облікова ставка Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»); Кількість днів різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання.

Період прострочення виконання грошового зобов`язання, з урахуванням змісту ст. 13 ЦПК України (дату, з якої позивач просила обрахувати пеню), з 22 лютого 2019 року по 28 липня 2019 року, розмір пені становить 156 день.

Отже, за проведеними судом розрахунками, а саме: 55 000 грн. х на облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, / 100%/365х156, становить 4 180 грн.

У зв`язку із невиконанням банком своїх обов`язків з повернення депозитного вкладу за першою вимогою ОСОБА_1 , зволіканням протягом 156 дня з його повернення, враховуючи, що умовами договору передбачено право вкладника на дострокове припинення договору та виплату коштів за ним, а також врахуванням сторонами у договорі наслідків за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати банком пені, суд вважає, що вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню на обраховану судом суму.

Пеня розрахована судом лише за обліковою ставкою Національного банку України за відповідний період її дії, розрахунок якої наявний у справі.

Аргументи банку щодо обмеження на видачу депозитних коштів ОСОБА_1 у зв`язку із кримінальним провадженням відносно пов`язаних з ОСОБА_2 (асоційована особа) начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк», яку було відсторонено від посади на підставі наказів № 96-ДСК від 12 грудня 2019 року, осіб, як правова підстава для відмови у виплати коштів за вкладом, судом відхиляються з наступних підстав.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду (стаття 1074 ЦК України).

Зупинення фінансових операцій за депозитним рахунком клієнта можливе лише з дотриманням визначеного законодавством порядку, зокрема, за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Доказів, які б свідчили про наведені у ст. 1074 ЦК України обставини, банком не представлено, а саме по собі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за фактом шахрайських дій щодо третіх осіб, не може бути розцінене судом як правова підстава поважності причин невиплати банком вкладу ОСОБА_1 за її вимогою достроково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У позові заявлено три вимоги майнового характеру, тому до сплати підлягав судовий збір у розмірі 2 305 грн. 20 коп.

При подачі позову ОСОБА_1 у силу вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.

За позовними вимогами про стягнення суми депозитного вкладу та нарахованих на нього відсотків, судом закрито провадження в цій частині у зв`язку із добровільним виконанням банком цих грошових зобов`язань та не підтримання їх позивачем.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із тим, що позивача звільнено від сплати судових витрат, банком задоволенні вимоги про стягнення суми депозитного вкладу та нарахованих на нього відсотків після пред`явлення позову, позивач ці вимоги не підтримала саме з підстав задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тому відшкодування витрат за двома вимогами майнового характеру у розмірі 1 536 грн. 80 коп. на користь держави покладається на відповідача.

У зв`язку із задоволенням вимог про стягнення пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання, тому витрати за третьою вимогою майнового характеру у розмірі 768 грн. 40 коп. також на користь держави покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 551, 610, 611, 629, 1058 1060, 1068, 1074 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265, 430, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Місто Банк» на користь ОСОБА_1 пеню за кожен день прострочення від суми вкладу до повернення, а саме: за період з 22 лютого 2019 року по 28 липня 2019 року, у розмірі облікової ставки Національного банку України, яка діяла в указаний період, у розмірі 4 180 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Місто Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 2 305 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 12 листопада 2019 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку 050 535 23 49, НОМЕР_4 ;

Акціонерне товариство «Місто Банк», , юридична адреса: вул. Фонтанська дорога, м. Одеса, 65009, засоби зв`язку 048 711 67 77.

Суддя О.М. Музика