Справа № 686/2277/19
Провадження № 2/686/2097/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.11.2019

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Д`яковичу О.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

АТ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2011 р. ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 2200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.01.1900 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну і и кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник - ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.09.2016 р.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608. 1218. 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Позивачі посилаються на те, що спадкоємці ОСОБА_6 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 21.10.2015 року по 21.04.2016 року.

У цьому випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де зазначена адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги"

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 22.11.2017 року була направлена претензія кредитора до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори.

05.04.2018 року позивачем було отримано відповідь Другої Хмельницької державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Позивач посилається на те, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. З сі. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством , а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

15.07.2018 р. до спадкоємців - ОСОБА_5 , ОСОБА_1 було направлено лист-претензію згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 28.01.2011 року становить 10891,12 грн., яка складається з наступного:

1619,43 грн. - заборгованість за кредитом;

9271,69 гри. - заборгованість за відсотками;

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 10891,12 грн. за кредитним договором № б/н від 28.01.2011 р.

АТ «ПриватБанк» у подальшому уточнив позовні вимоги і просив стягнути ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 10891,12 грн. за кредитним договором № б/н від 28.01.2011 р.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити. ОСОБА_5 не підписував Умови та Правила надання банківських послуг тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору , укладеного між сторонами 28.01.2011 року шляхом підписання анкети. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_5 банк дотримався вимог , передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів » щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими.

У судове засідання представник позивача не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечив.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_5 з 14.03.2013 року знявся з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 та на момент смерті ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою у паспорті про місце проживання та довідкою № НОМЕР_1 про склад сім`ї від 2.07.2019 року.

ОСОБА_5 є неналежним відповідачем по справі, оскільки не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 посилаючись на те, що ОСОБА_5 не підписував Умови та Правила надання банківських послуг тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору , укладеного між сторонами 28.01.2011 року шляхом підписання анкети. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_5 банк дотримався вимог , передбачених ч.2 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими.

У судовому засіданні представник відповідача також зазначив про те, що банк пропустив строк звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2011 р. ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 2200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.01.1900 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну і и кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник - ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.09.2016 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 14.03.2013 року знявся з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 та на момент смерті ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою у паспорті про місце проживання та довідкою № НОМЕР_1 про склад сім`ї від 2.07.2019 року.

ОСОБА_5 не звертався до суду з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шлюб був розірваний 21 жовтня 2010 року, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду. ОСОБА_4 є онукою ОСОБА_5 Вказані особи не є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_1 є спадкоємницею за законом першої черги після смерті позичальника - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.10.2015 р.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, прийняли спадщину, він має право пред`явити вимоги до спадкоємців, які протягом одного року від настання строки вимоги

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними, тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.09.2016 року провадження у справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості закрито у зв`язку зі смертю позичальника.

Банк звернувся до Другої державної нотаріальної контори м. Хмельницького з претензією до ОСОБА_6 14.10.2017 року, а з позовною заявою до Хмельницького міськрайонного суду 28 січня 2019 року.

Суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 10, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1054, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1281, ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.