Справа № 466/6608/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«06» листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в:

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Як на підставу позовних вимог зазначав, що він, позивач, зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , наймачем якої була його мати - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки за №2306 від 25 липня 2019 року в вказаній квартирі також зареєстрований його син відповідач ОСОБА_2 , 1980 року народження.

Однак відповідач не проживає в спірній квартирі вже 20 років, тобто з 1999 року, що підтверджується долученими до позовної заяви копією Акту №208 від 19 листопада 2015 року та оригіналом Акту №73 від 12 липня 2019 року, які складені в присутності сусідів та затверджені директором ЛКП «Варшавське-407».

Його син ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин, не приймає участі в оплаті за житлово-комунальні послуги, в ній немає його особистих речей та він не цікавиться даною квартирою.

З огляду на такі обставини та враховуючи положення ст. 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 06 листопада 2019 року о 10.15 год., позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлена, та подав до суду заяву, зі змісту якої убачається, що він просить розглядати справу без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та не надіслав до суду відзиву чи письмового заперечення на позовну заяву.

За згодою позивача ОСОБА_1 та у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 06 листопада 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, права та обов`язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає з 08 вересня 1995 року в спірній квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова та складається з однієї житлової кімнати, площею 10,50 кв.м, та кухні з комунальними вигодами. Наймачем цієї квартири була мати позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім позивача, в спірній квартирі значиться також зареєстрованим його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки за №2306, яка видана ЛКП «Варшавське-407» 25 липня 2019 року.

У відповідності до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з положеннями ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад строки, передбачені ст. 71 ЖК Української РСР, що підтверджується долученими до позовної заяви копією Акту №208 від 19 листопада 2015 року та оригіналом Акту №73 від 12 липня 2019 року, які складені в присутності сусідів та затверджені директором ЛКП «Варшавське-407».

Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин, не приймає участі в оплаті за житлово-комунальні послуги, в ній немає його особистих речей та він не цікавиться даною квартирою.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 71 ЖК Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В. І. Кавацюк