Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" листопада 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, за яким просила надати неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Російської Федерації у супроводі бабусі ОСОБА_1 без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_5 - її донька. 02.11.2007 року донька зареєструвала шлюб зі ОСОБА_2 . Від шлюбу народилась дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 08.08.2011 року шлюб було розірвано. Рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 26.05.2011 року з відповідача на користь її доньки ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 15.03.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. З 2013 року і по теперішній час її донька ОСОБА_5 мешкає разом з дитиною ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, де дитина відвідує навчальний заклад. Онук Яким приїжджав до неї на відпочинок на літні канікули. Проте, повернутись дитина до своєї матері без згоди батька не має можливості, оскільки потрібна нотаріальна згода батька дитини. На теперішній час будь-якого зв`язку з відповідачем у них немає, він знаходиться у розшуку за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання повістки за адресою вказаною в позовній заяві та опублікуванням оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України». Відзив на позовну заяву із зазначеннями та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила висновок органу опіки та піклування Маріупольської міських ради, справу просила розглядати без її участі.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що донька позивачки ОСОБА_5 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.05.2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис №433.

Надання дозволу на перетинання неповнолітнім ОСОБА_3 державного кордону, необхідно для його повернення до фактичного місця проживання та навчання на територію Російської Федерації, де він мешкає разом з матір`ю ОСОБА_5 .

Згідно висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 05.11.2019 року, вважають можливим надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на тимчасовий виїзд її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон до Російської Федерації, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій , зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що надання позивачці дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон до Російської Федерації без згоди батька в її супроводі, відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її розвитку, оскільки вона має на меті повернути дитину матері на постійне місце проживання та навчання.

Визначаючи періоди часу надання такого дозволу, суд надає дозвіл на виїзд за межі України - на територію Російської Федерації, малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі бабусі ОСОБА_1 , без дозволу і супроводу батька ОСОБА_2 , з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька, - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виїзд/в`їзд на територію Російської Федерації у супроводі у супроводі бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька ОСОБА_2 , 1980 року народження, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: А. М. Іванченко