П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Справа №363/4790/18

Резолютивна частина постанови оголошена 13 листопада 2019 року

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюБаховського Михайла Михайловича, який діє на підставі довіреності інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухваленого суддею Котляровою І.Ю. 01 липня 2019 року, повний текст рішення виготовлено 04 липня 2019 року в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,-

Справа №363/4790/18
№ апеляційного провадження:22-ц-824/11731/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Котлярова І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Адвокат Баховський М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 18.12.2009 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання юридичних послуг. Відповідно до пункту 2.1. договору Адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню послуг визначених пунктами 2.1.1. - 2.8. договору. Відповідно п.4.1. договору передоплата послуг адвоката за даним договором складає 80 000 гривень, які були сплачені позивачем. В подальшому згідно розписки (без дати) підписаної обома сторонами, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 на виконання умов договору 1 120 000 гривень, які адвокат повинен був використати в інтересах довірителя. Згідно п. 2.5 договору адвокат своєчасно відповідає на письмові запити довірителя про стан його справи. Інформація має подаватися довірителю в обсязі, достатнього для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення відносно суті свого доручення. Згідно п 4.2. договору подальша плата послуг адвоката здійснюється шляхом пред`явлення окремих рахунків. Згідно п. 5.1 договору, договір укладений на період надання послуг з 18 грудня 2009 року по 18 грудня 2010 року. Згідно п. 5.2 договору після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна зі сторін має право самостійно припинити його дію, попередивши про це другу сторону за один календарний місяць. Згідно п. 5.3 договору, договір вважається розірваним у разі відмови (залишення звернення адвоката на протязі 10 днів без відповіді) довірителя оплачувати послуги адвоката. В разі розірвання договору оплата послуг адвоката проводиться у розмірі фактичної виконаної роботи, з урахуванням факторів, що повинні братися до уваги при визначенні розміру гонорару. 26 жовтня 2018 року на адресу відповідача та адвокатського бюро «Адвоката Бойка Ігоря Григоровича» позивачем були направлені листи-вимоги, в яких позивач вимагав у відповідача повідомити його про використання переданих коштів в інтересах позивача та повернути не використані кошти, а також вимагав повідомити про обсяги надання юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг від 18 грудня 2009 року, повідомити про наявність суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, пред`явити рахунки на оплату послуг адвоката та фактичних видатків, вимагав у адвокатського бюро повідомити про використання переданих коштів в інтересах позивача та повернути не використані кошти. Однак, станом на день звернення до суду із даним позовом жодної відповіді на адресу позивача не надходило. Зазначив, що відповідно до статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (чинного на день звернення про надання звіту) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги. На підставі викладеного звернувся до суду та просив зобов`язати ОСОБА_2 надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 відповідно до договору про надання юридичних послуг від 18.12.2009 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 надати звіт ОСОБА_1 про використання в інтересах ОСОБА_1 коштів у розмірі 1 120 000,00 гривень отриманих на підставі розписки. Рішенням районного суду Київської області від 01 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_1 - Баховським М.М. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати, посилаючись на те що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує про те, що суд першої інстанції ухилився від оцінці доводів позову, вважав приюдиційними висновки судів в судових рішеннях у справі № 363/2041/14 у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Також зазначає, що є безпідставним висновок суду першої інстанції про застосування строку позовної давності, оскільки обов`язок надати звіт клієнту є постійним обов`язком відповідача за зверненням позивача, відповідно порушення триваюче, на сьогоднішній день не усунуте. Крім того, протягом 2012-2016 років спір між сторонами розглядався судам, тобто строк переривався.

В судовому засіданні представник відповідача позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 18 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання юридичних послуг. (а.с. 11-12).

Відповідно до п.1.2. договору предметом є корпоративні права довірителя у підприємстві ТОВ «Дизайн Принт».

За умовами договору сторонами було затверджено зобов`язання адвоката в розділі другому договору п.п.2.1.-2.8., та обов`язки довірителя в розділі 3 договору п.п.3.1.-3.4., порядок оплати і строк дії договору - розділи 4, 5. відповідно.

Відповідно п.4.1. договору передоплата послуг адвоката за даним договором складає 80 000 гривень (вісімдесят тисяч) гривень.

Згідно п.4.2. договору подальша оплата послуг адвоката здійснюється шляхом пред`явлення окремих рахунків.

Згідно п.5.1. договору дана угода укладена на період надання послуг з 18 грудня 2009 р. по 18 грудня 2010 р. і вступає в силу з моменту її підписання. Договір може бути розірваним кожною зі сторін достроково, із письмовим попередженням другої сторони за один календарний місяць, при невиконанні стороною умов даного Договору.

Згідно п. 5.2 договору після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна зі сторін має право самостійно припинити його дію, попередивши про це другу сторону за один календарний місяць.

Згідно п. 5.3 договору, договір вважається розірваним у разі відмови (залишення звернення адвоката на протязі 10 днів без відповіді) довірителя оплачувати послуги адвоката. В разі розірвання договору оплата послуг адвоката проводиться у розмірі фактично виконаної роботи, з урахуванням факторів, що повинні братися до уваги при визначенні розміру гонорару.

Згідно розписки (без дати) підписаної обома сторонами, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 на виконання умов договору 1 120 000 гривень, які адвокат повинен був використати в інтересах довірителя (а.с. 13).

02 червня 2010 року між адвокатом ОСОБА_2 та довірителем - ОСОБА_8 було складено та підписано акт прийому - здачі виконаних робіт, згідно якого адвокат виконав, а довіритель прийняв виконання наступних робіт: юридичні послуги згідно договору про надання юридичних послуг від 18 грудня 2009 року, на суму 1 373 440,00 гривень без ПДВ. Даний акт підписано з урахуванням коштів отриманих адвокатом відповідно до розписки на суму в розмірі 1 120 000, 00 гривень. Роботи виконані в повному обсязі і вчасно, претензій до якості робіт не має (а.с. 39).

Також встановлено, що 08 грудня 2014 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 363/2041/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у задоволенні первісного позову було відмовлено - зустрічний позов задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за надані юридичні послуги в розмірі 253 440, 00 гривень та 2 534, 40 гривень витрат по сплаті судового збору.

Як вбачається з даного рішення суду, в судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_2 , згідно своїх обов`язків, закріплених в договорі, вивчив та проаналізував документи надані Довірителем, визначив існуючу проблему, відповідні етапи її вирішення, в зв`язку з чим роботи було виконано добросовісно і достроково, після чого 02.06.2010 року ОСОБА_1 , як довіритель прийняв виконання наступних робіт: юридичні послуги згідно договору від 18 грудня 2009 року на суму 1 373 440 гривень. В акті зазначено, що роботи виконано вчасно та в повному обсязі. Вищезазначений акт підписано з урахуванням коштів отриманих адвокатом, відповідно до розписки на суму в розмірі 1 120 000 гривень. На підтвердження виконання умов договору від 18 грудня 2009 року, щодо визнання права власності на частку у корпоративних правах та відновлення прав учасника в системі управління підприємством або виділ відповідної частки та передачу в натурі майна, вартість якого пропорційна частка, адвокат надав пакет документів: копії процесуальних документів: копії постанов про порушення кримінальної справи, супровідні листи, заяви, звернення, скарги, копії протоколів позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дизайн-Принт» № 9 від 01.06.2010 року, №10 від 02.06.2010 року, копію Договору купівлі-продажу (відступлення частки) корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «Дизайн-Принт» від 02.06.2010 року, копію акту приймання-передачі майна, яка частки статутного капіталу ТОВ «Дизайн-Принт» від 02.06.2010 року, копію заяви ОСОБА_7 від 01.06.2010 року, нотаріально посвідчену, про те, що вона не має будь-яких претензій до ТОВ «Дизайн-Принт» та ОСОБА_1 Правовий результат умов договору від 18 грудня 2009 року було досягнуто. ОСОБА_1 поновлено право та він отримав належну йому частку в ТОВ «Дизайн-Принт» в розмірі 50% статутного капіталу, і була укладена спільна угода ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про відчуження корпоративних у ТОВ «Дизайн-Принт», третій особі відповідно до письмових доказів, а саме копії Договору купівлі продажу (відступлення частки) корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «Дизайн-Принт» від 02.06.2010 року. Таким чином виконання договору адвокатом виконано в повному обсязі (а.с. 40-42).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 червня 2015 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року залишено без змін.

Апеляційний судом Київської області в своїй ухвалі також було встановлено, що ОСОБА_2 належним чином виконав умови договору, проте ОСОБА_1 в порушення умов цього ж договору не оплатив заборгованості за надані юридичні послуги в розмірі 253 440 гривень, а тому колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову та відмови у первісному. Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про його необгрнутованість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, і як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось і представниками сторін у судовому засіданні, строк дії договору закінчився 02.06.2010 року після підписання сторонами акту прийому-здачі виконаних робіт, згідно якого сторонами було погоджено, що роботи виконані в повному обсязі і вчасно, претензій до якості робіт не має. Крім того, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 червня 2015 року було встановлено, що про виконання умов договору адвокатом у повному обсязі, таким чином, зобов`язання адвоката передбачені п.2.5. договору припинилися після підписання сторонами вказаного акту.

26 жовтня 2018 на адресу відповідача та адвокатського бюро «Адвоката Бойка Ігоря Григоровича» позивачем були направлені листи-вимоги, в яких позивач вимагав у відповідача повідомити його про використання переданих коштів в інтересах позивача та повернути не використані кошти, а також повідомити про обсяги надання юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг від 18 грудня 2009 року, повідомити про наявність суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, пред`явити рахунки на оплату послуг адвоката та фактичних видатків, повідомити про використання переданих коштів в інтересах ОСОБА_1 та повернути не використані кошти (а.с. 14-17).

Разом з тим, з листами - вимогами, в яких позивач вимагав повідомити його про використання переданих коштів в інтересах позивача та повернути не використані кошти, про обсяги надання юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг від 18 грудня 2009 року, про наявність суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, пред`явити рахунки на оплату послуг адвоката та фактичних видатків, повідомити про використання переданих коштів в інтересах ОСОБА_1 та повернути не використані кошти, звернувся лише 26 жовтня 2018 року, тобто після спливу більше ніж вісім років, з моменту підписання акту прийому-здачі виконаних робіт. Представником позивача у судовому засідання жодних доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача до 2018 року суду не надано та не спростовано у судовому засіданні.

Отже встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про застосування строку позовної давності, оскільки обов`язок надати звіт клієнту є постійним обов`язком відповідача за зверненням позивача, відповідно порушення триваюче, на сьогоднішній день не усунуте, а також те, що протягом 2012-2016 років спір між сторонами розглядався судам, тобто строк переривався, відхиляються судом виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 грудня 2019 року у справі № 363/2041/14-ц встановлено, що актом приймання-передачі від 02 червня 2010 року підтверджено виконання договору про надання юридичних послуг, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 18 грудня 2009 року, в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, про те, що висновок суду про застування строків позовної давності є помилковим, відхиляються судом, як безпідставні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2019 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Баховського Михайла Михайловича , який діє на підставі довіреності інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна