ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/611/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310020000 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіБондаренко С.І., Гончар Н.І.

секретар Торопенко Н.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2019 (повний текст складено 17.07.2019, суддя в суді першої інстанції Середа Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На даний час вона навчається на першому курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Початкова освіта» в Черкаському національному університеті ім. Б.Хмельницького та термін закінчення навчання складає 30.06.2022, що підтверджується довідкою з місця навчання №1172/07-04 від 09.02.2019. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки дочка потребує постійних витрат на придбання одягу, продуктів харчування, проїзд, а відповідач має змогу надати таку матеріальну допомогу, але ухиляється від її надання, це стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2019 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно на період навчання, починаючи з 05.03.2019 до 30.06.2022, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцятитрирічного віку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Вказує, що районний суд визначаючи розмір аліментів помилково не взяв до уваги те, що хворий батько відповідача ОСОБА_4 , який перебуває у нього на утриманні, має ще одного працездатного сина ОСОБА_5 , який також зобов`язаний утримувати непрацездатного батька. Також вказує, що на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , що проживає з відповідачем, з неї стягуються аліменти на користь відповідача в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку, будинок та Ѕ земельної ділянки, що передана в оренду СТОВ «Пальміра», тобто має додатковий дохід для забезпечення життєдіяльності.

Посилається також на те, що суд безпідставно звузив її права, приймаючи рішення про стягнення 1/10 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно на період навчання, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву від 22.04.2019 визнав позовні вимоги саме в розмірі 1/10 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 16.05.2001 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 4)

Відповідно до довідки за підписом директора Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького №1172/07-04 від 09.02.2019, ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Початкова освіта» та закінчує навчання 30.06.2022. ( а.с. 5)

Донька знаходяться на утриманні позивача, що відповідачем не оскаржується.

ОСОБА_3 власного доходу не має, навчання в навчальному закладі у м. Черкаси, який територіально віддалений від місця її проживання, на денній формі, а також рівень споживчих цін дає підстави для висновку про те, що вона потребує утримання від батьків на час навчання про що вірно вказано судом першої інстанції.

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету №18 м. Золотоноші від 16.04.2019 ОСОБА_2 проживає та має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 2002 р.н. та батька ОСОБА_4 , 1943 р.н., який відповідно до довідки ЛКК від 17.04.2019 №97 хворіє та потребує стороннього догляду. ( а.с 11,12).

Однак, в подальшому до апеляційного суду сторонами було подано докази про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 батько відповідача помер.

На утримання спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , що проживає з відповідачем, з позивачки стягуються аліменти на користь відповідача в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки, виданої ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» №192 від 16.05.2019 ОСОБА_3 навчається 01.09.2018 на 1 курсі ДНЗ на базі 9 класів за професією «Тракторист-машиніст с/г виробництва категорії «А1», «D1», «G1», слюсар з ремонту с/г машин та устаткування, водій автотранспортних засобів категорії «С». ( а.с. 13)

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку площею 0,8427 га кадастровий номер :06:002:0144 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою с/ АДРЕСА_1 , будинок за АДРЕСА_2 та Ѕ земельної ділянки площею 1,6905 га кадастровий номер :06:003:0504 для ведення особистого селянського господарства, що передана в оренду СТОВ «Пальміра» на підставі договору оренди від 20.01.2017.

Указані фактичні обставини сторонами у справі визнаються та не оспорюються.

Згідно вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Правовідносини сторін у справі мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Приписами ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи з положень ст. 180 СК України, та вимог ст. 182 СК України, ст. 199 СК України, враховуючи те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дітей, позивач має на утриманні повнолітню доньку яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається у місці, віддаленому від місця її проживання, а відповідач має можливість надавати їй допомогу, оскільки є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, має неповнолітнього спільного з позивачкою сина ОСОБА_3 на утримання якого він отримує аліменти, у власності наявний земельний пай, який передано в оренду СТОВ «Пальміра» та за який вноситься йому відповідна орендна плата, та не має об`єктивно підтверджених перешкод для того, щоб допомогти доньці матеріально та з врахуванням того, що дочка повністю знаходиться на утриманні матері, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача, який може надавати матеріальну допомогу, аліментів на доньку, яка навчається, однак неправильно визначив їх розмір.

Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у більшому розмірі частини заробітку відповідачем суду не надано.

З врахуванням усього викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що аліменти у розмірі 1 / 7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання є достатніми для задоволення потреб повнолітньої дитини сторін по справі на період її навчання та є співмірним з матеріальним станом відповідача.

Разом з тим, суд відкидає твердження скаржника про те, що визначений розмір аліментів що підлягає до стягнення має бути не менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на частину 2 ст. 182 СК України, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 СК України, і за правилами ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Так, зі змісту частини 1 статті 200 СК України вбачається, що судом, при визначені розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина повинні враховуватися обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу.

Однак, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, для визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не застосовується, оскільки законодавством обмежений мінімальний розмір аліментів тільки для визначення розміру аліментів на дитину, а на повнолітніх дочку, сина мінімальний розмір аліментів законом не передбачений.

Також колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення початку періоду, у який має відбуватися стягнення аліментів на доньку сторін, оскільки судом зазначено в рішенні, що аліменти підлягають до стягнення з дати подачі позову - 05.03.2019 року, однак суд не звернув при цьому уваги на те, що повнолітньою ОСОБА_6 стала лише ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відповідно, саме з цієї дати виникла правова підстава щодо стягнення аліментів на неї, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2019 у даній справі має бути змінено через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, змінити в частині визначення періоду та розміру аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача, вказавши, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на період навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають аліменти в розмірі 1 / 7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання, починаючи з 02.04.2019 року до 30.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцятитрирічного віку.

У решті рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2019 у даній цивільній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 13.11.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді