КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4338/19
Провадження № 2-з/488/42/19 р.
У Х В А Л А

Іменем України

28.10.2019 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в обґрунтування якої зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження № 59882085 з примусового виконання виконавчого напису № 3218, виданого 01.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В.

Постановою від 05.09.2019р. звернуто стягнення на доходи боржника, а саме, на його заробітну плату.

Заявник вважає, що стягнення здійснюється неправомірно, оскільки ніяких договорів зі стягувачем - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» ним не укладалося, а тому вказаний виконавчий напис є незаконним.

У зв`язку із зазначеним, заявником готується позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 01.08.2019, щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 19 736,75 грн.

Таким чином, заявник вважає, що існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення з нього заборгованості в розмірі 19736,75 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», що здійснюється на підставі виконавчого напису № 3218, виданого 01.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., та заборони вчинення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису № 3218, виданого 01.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 19736,75 грн.

Ознайомившись із вказаною заявою, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 150-151 ЦПК України, зокрема:

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України містить види забезпечення позову, і зокрема визначає, що позов може бути забезпечений шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (ч.1 п.6 ст. 150).

Стаття 151 ЦПК України зазначає ряд вимог, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову, зокрема:

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

В супереч зазначеного, заявником вимоги закону не виконано.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Виходячи із наведеного приходжу до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову до пред`явлення позову.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 150-151 ЦПК України.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Селіщева