Справа № 199/7962/19
(2/199/3438/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу за договором позики в сумі 2000,00 доларів США. У підтвердження позовних вимог зазначив, що 06 вересня 2018 року передав відповідачу у власність 2000,00 доларів США з терміном повернення коштів до 06.09.2019 року. При фактичному одержанні вказаної суми відповідачем була особисто підписана розписка від 06.09.2018 року. У вказаний строк і до моменту звернення до суду із даним позовом відповідач отримані кошти не повернув.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні до обставин викладені у позові.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 вересня 2018 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно умов якого відповідач отримав від відповідача грошові кошти в розмірі 2000,00 доларів США та зобов`язався повернути борг строком до 06.09.2019 року. На підтвердження укладання договору позики відповідач надав позивачу розписку. Але в строк, що визначений у договорі, відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов`язані виконав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, викладеній в рішенні Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 у спорі про стягнення боргу за договором позики, - розписка, за своєю суттю є документом, який підтверджує укладення договору позики, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з тим, що відповідач до тепер не повернув позивачу позичені в нього гроші в розмірі 2000,00 доларів США, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265,274-279 ЦПК України, ст.ст. 1046-1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 06 вересня 2018 року в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: