11 листопада 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Корнійчук А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1300 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти перебувають на його повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку відповідачка не надає. Стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє відповідачці утримувати своїх дітей. Відповідачка працездатна, має високий мінливий дохід, оскільки працює за кордоном, інших дітей не має. Вважає, що за таких обставин відповідачка спроможна сплачувати аліменти на утримання дітей у вказаному ним розмірі.
Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 годину 30 хвидин 11 листопада 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.
Відповідачка письмового відзиву на позов не подала, причину неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність не зверталася. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивача. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2004 року, Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1376, який було розірвано рішенням Ріненського міського суду від 19.12.2018 року. Вказаним рішенням, дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на проживанні з батьком ОСОБА_1 .
З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 2835, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 1342, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 956, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Діти перебувають на повному утриманні батька ОСОБА_1 Матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку відповідачка ОСОБА_2 не надає. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.
Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).
Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)
Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дітей на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.
Судом не встановлено, а стороною позивача не надано суду достовірних доказів щодо щомісячного доходу відповідачки на підтвердження її спроможності щодо сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі 1300,00 грн., щомісячно на кожну дитину , та який відсоток ця сума становить від її доходу.
За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1109,00 грн на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.09.2019 р. до досягнення дітьми повноліття, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, та становить по 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у неї інших утриманців, тощо), судом не встановлена.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 16.09.2019 р. по 16.10.2019 р. - допустити до негайного виконання.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України в сумі 768,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів від сплати якого позивач був звільнений при пред`явленні позову.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки міста Рівне на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 00 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.09.2019 р. до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки міста Рівне на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 00 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.09.2019 р. до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки міста Рівне на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 00 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.09.2019 р. до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено - 13.11.2019 р.

Суддя: О.В.Панас