Номер справи 223/68/18
Номер провадження № 2/220/446/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 62572,68 грн.

Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх договірних зобов`язань.

Заочним рішенням від 22.10.2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були частково задоволені та з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» стягнуто - 2792,50 грн. по тілу кредиту, 52345,26 грн. по процентах за користування кредитом та 1552,49 грн. витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 22.10.2018 року, мотивуючи заяву тим, що вона не мала можливості брати участь в судовому засіданні та не мала можливості навести суттєві обставини які мають значення для вирішення даної справи.

Ухвалою суду від 14.06.2019 року зазначене заочне рішення від 22.10.2018 року було скасоване та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні.

Від представника відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, а також представник доповнила заяву про перегляд заочного рішення запереченням щодо позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначивши про таке:

За змістом норми ст. 261 ЦПК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, є незмінною і підстав для відступлення від неї колегія суддів не вбачає.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому переривання позовної давності можливо лише в межах строку позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом при винесенні заочного рішення від 22.10.2018 року не встановлена наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці, долучені банком до позовної заяви, Умови і правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно не з`ясовано чи брав на себе зобов`язання відповідач згідно Умов, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 кредитний договір на умовах, долучених до позовної заяви банку, не укладала, а підписання заяви на отримання кредитної картки не свідчить про укладення договору, бо наявні Умови і правила надання банківських послуг та тарифи банку не містять підпису позичальника. Такі доводи залишились судом поза увагою.

Підписана відповідачем заява на отримання банківської кредитної картки таких Умов не містить.

У зв`язку з зазначеним, представник відповідача вважає неузгодженими між сторонами умови, зокрема, щодо зміни кредитного ліміту, змінюваність процентної ставки тощо, до чого вдавався кредитор, обчислюючи розмір заборгованості.

На аналогічні обставини звернув увагу Верховний Суд України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 6-2320цс16, виклавши правові висновки про неможливість брати за доведені і такі, що є наслідком погодження сторін, Умови кредитного договору, що були не підписані позичальником.

Позиваючись до суду, банк стверджує отримання відповідачем кредиту у розмірі 2800,00 грн. на умовах кінцевого терміну повернення, що відповідає строку дії картки.

Укладеним між сторонами кредитним договором визначено строк його дії, що кореспондує до закінчення строку дії платіжної картки - строк погашення кредита в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

У судовому засіданні не встановлено кінцевий термін дії картки.

В умовах договору, на яких позивач будує свої вимоги, відзначено, що по закінченні строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк шляхом надання нової карти з новим строком дії. Доказів того, що нові платіжні картки були отримані позичальником саме на виконання і обслуговування укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору кредиту, а не для обслуговування будь-якого іншого банківського продукту із відповідачем, банк не надав.

Крім того, нарахування процентів позичальнику після спливу дії кредитного договору, не відповідає вимогам матеріального права і не узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12ц від 28.03.2018р., де вмотивовано законодавчо врегульоване припинення нарахування процентів із закінченням строку дії кредитного договору і подальше право кредитора вимагати захисту свого суб`єктивного права шляхом заявлення вимог за ст. 625 ЦК.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Проте від позивача на адресу суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, згідно якого представник ПАТ КБ «Приватбанк» заперечив щодо необхідності перегляду заочного рішення так як відповідачем не наведено обставин процесуального та матеріального характеру для такого перегляду.

На думку позивача не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які наявні у матеріалах справи, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подачі доказів. Так, згідно зі ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Враховуючи сказане, можна зробити висновок, що відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті.

І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Позивач зазначив про можливість зробити висновок, що заочне рішення може бути переглянуте в загальному та спеціальному порядках. Якщо в загальному (апеляційному) порядку досліджується законність та обґрунтованість заочного рішення, то при спеціальному порядку досліджуються тільки вказані відповідачем нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин.

Також позивач висловив свою думку щодо дійсності та законності договору, а також додержання позивачем умов договору при нарахуванні боргу за кредитом.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено:

02.03.2012 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою - заявою про виявлення бажання оформити кредитну картку.

Як було зазначено в заочному рішенні від 22.10.2018 року, що було вже досліджено судом при його ухваленні, зі змісту заяви, підписавши останню, клієнт (відповідач ОСОБА_1 ) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua:https://client-bank.privatbank.ua., які разом з цією заявою, карточками зі зразками підписів складають Договір банківського обслуговування.

В заяві сторони погодили, що відносини між банком (позивачем) та клієнтом (відповідачем) можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: https://client- bank.privatbank.ua або інший інтернет/SMS ресурс, зазначений банком).

Також у заяві про виявлення бажання оформити кредитку, зазначено, що Умови та Правила розміщено на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Актуалізуються Умови та Правила не частіше ніж 1 раз у місяць, з обов`язковою публікацією на сайті банку до 25 числа місяця, що передує змінам.

Всі клієнти зобов`язані в обов`язковому порядку виконувати вимоги цього документа та ознайомлюватися з внесеними змінами.

В Умовах та Правилах надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банку, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно зі змістом "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карт рахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту карт рахунку.

У відповідності до "Умов та правил надання банківських послуг", в разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором.

На підставі "Умов та правил надання банківських послуг", Банк має право на зміну умов, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг і Правилах користування платіжною карткою.

До обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/temis/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що визначено в Правилах користування платіжною карткою.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, Боржник доручає списувати з будь - якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.

За змістом "Умов та правил надання банківських послуг" в разі незгоди зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.iia/terms/pages/70/ позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість.

До обов`язків клієнта "Умовами та правилами надання банківських послуг" віднесено погашення заборгованості по кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також комісії на умовах, передбачених цим договором.

Умовами та правилами надання банківських послуг, на Клієнта покладено обов`язок у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), виплаті винагороди Банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 2800,00 грн.

Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Від одержання кредитних коштів остання не відмовилася.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов`язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків.

За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, станом на 30.11.2017 року ОСОБА_1 заборгувала банку: 2792,50 грн. по тілу кредиту, 52345,26 грн. по процентах за користування кредитом, 3979,08 - пені, а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2955,84 грн. штраф (процентна складова).

Заперечення відповідача щодо визначеного банком розміру основного зобов`язання за користування кредитом судом не приймаються так як слушно зауважив позивач відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово - бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні.

Проте разом з тим, суд вважає, що вимоги в частині розрахунку стягнення суми заборгованості по відсоткам слід перерахувати з огляду на таке:

Договором № б/н від 02.03.2012 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 встановлено обов`язок відповідача в межах строку кредитування повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до 25 числа кожного місяця.

За умовами договору № б/н від 02.03.2012 року відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожний місяць впродовж строку кредитування.

З розрахунку банку вбачається, що сума заборгованості по процентам розрахована з підвищенням з 01.09.2014 року процентної ставки по кредиту до 34,8%, а з 01.04.2015 року до 43,20%.

Перевіряючи законність підвищення позивачем процентної ставки за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, або надіслано смс та інше електронне повідомлення, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Таку правову позицію виклав Верховний Суд України в постанові від 17 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374 цс17 (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року та 30 листопада 2016 року).

Матеріали справи не містять даних щодо повідомлення відповідача про зміну процентної ставки відповідно до процедури, встановленої договором та законом.

Оскільки позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження виконання банком свого обов`язку проінформувати позичальника про зміну відсоткової ставки, то при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 36 % річних.

Згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу під 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, подовженої згодом банком без заперечень відповідача, тобто до 31.10.2015 року, згідно розрахунку.

Нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, тобто за період з 31.10.2015 року по 30.11.2017 року, суд вважає неправомірним, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування.

Звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов`язання належним чином не виконано до часу звернення до суду, то банк просить стягнути в його користь з відповідача 52345,26 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, проте суд не погоджується з наведеним розрахунком нарахованих процентів.

Виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 36,00 % річних та кількості днів за період з 01.09.2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 01.04.2015 року (дати другого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) та по 31.10.2015 (дати закінчення терміну дії кредитної картки), який складає 425 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 1135,57 грн., з наступного розрахунку: 2671,95 грн. (поточна заборгованість за кредитом) х 36,00 % : 360 днів (передбачених п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 425 днів = 1135,57 грн.; 120,55 грн. (прострочена заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 425 днів = 42,69 грн.; 1135,57 грн. + 42,69 грн. = 1178,26 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01.09.2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 817,17 грн. стягненню підлягає 1995,43 грн. (1178,26 грн. + 817,17 грн.).

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка становить 1995,43 грн.

Відповідно до заперечень позивача щодо безпідставності перегляду заочного рішення в даному випадку слід зазначити таке:

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що відповідач, хоча і була відповідно до закону повідомлена про дату місце та час розгляду справи шляхом формального надання оголошення на порталі судової влади, але фактично не була присутня в судовому засіданні з причин не залежних від її волі, а відтак не мала можливості заявити про застосування позовної давності.

Таким чином суд вважає вагомими обставинами для перегляду заочного рішення, фактичну неможливість відповідачем заявити про застосування позовної давності, що переважає доводи позивача про відсутність підстав для перегляду.

Щодо інших вимог позивача, викладених ним у відзиві на заяву ОСОБА_1 , суд цілком погоджується з тим, що не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які наявні у матеріалах справи, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення, а тому оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору.

Приписи ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.

Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Як зазначалось вище, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом.

Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 30.11.2017 року ОСОБА_1 заборгувала банку: 2792,50 грн. по тілу кредиту, 52345,26 грн. по процентах за користування кредитом, 3979,08 - пені, а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2955,84 грн. штраф (процентна складова).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення: 2792,50 грн. по тілу кредиту, слід задовольнити. По процентах за користування кредитом суд задовольняє вимоги щодо стягнення суми у 1995,43 грн., згідно наведеного вище розрахунку.

Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 550 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відтак, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , яка зареєстрована в м. Вугледар Донецької області, яке входить до населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, повинно бути враховано вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Враховуючи приписи перелічених норм, беручи до уваги обґрунтований розрахунок позовних вимог, період нарахування, стягненню не підлягають - 3979,08 - пені, а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2955,84 грн. штраф (процентна складова).

Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобов`язання відповідачем не зазначено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, код 14360570) - 2792,50 грн. по тілу кредиту, 1995,43 грн. грн. по процентах за користування кредитом та 134,79 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя Г.М. Яненко