Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 631/1357/18

провадження № 61-16957св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство «Охоче»,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Охоче» на постанову Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Котелевець А. В., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Охоче» (далі - СГ ПрАТ «Охоче») про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0164, площею 3,1955 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області відповідно до договору міни, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем 13 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А., зареєстрованому в реєстрі за № 493.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі договору міни, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А., зареєстрованому в реєстрі за № 329.

22 березня 2007 року між ОСОБА_3 та СЗАТ «Охоче» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований в Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 20 квітня 2007 року № 08.

Відповідно до пункту 8 договору оренди договір укладено на 30 років.

Відповідно до пункту 40 цього договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Позивач, не маючи наміру продовжувати орендні відносини стосовно земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, відповідно до умов договору, звернулася до відповідача по справі із заявою від 15 березня 2018 року про розірвання договору оренди з 25 березня 2018 року та повернення земельної ділянки для самостійного її оброблення в зазначений термін.

На зазначену заяву позивач відповіді не отримала.

Позивач вважає відмову СПрАТ «Охоче» (правонаступник СЗАТ «Охоче») в розірванні договору оренди та поверненні їй належної на праві власності земельної ділянки такою, що порушує право вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, користуватися правами та обов`язками сторони договору оренди земельної ділянки, узгодженими сторонами договору при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Просила суд розірвати договір оренди землі від 22 березня 2007 року, що був укладений між ОСОБА_3 та СЗАТ «Охоче» та зареєстрований у Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 20 квітня 2007 року № 08, зобов`язати СГ ПрАТ «Охоче» повернути орендовану земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0164 власнику, вирішити питання про розподіл судових витрат.

08 липня 2019 року СГ ПрАТ «Охоче» заявлено клопотання про зупинення провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 631/214/19 за позовом СГ ПрАТ «Охоче» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Самощенко О. А. про визнання договорів міни недійними.

На обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , оформивши право власності за собою на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0164, у такий спосіб умисно вдруге змінила власника, з метою звернення до суду з позовною заявою по даній справі, щоб розірвати договір оренди, де об`єктом оренди є саме зазначена вище земельна ділянка.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 липня 2019 року клопотання СГ ПрАТ «Охоче» про зупинення провадження у справі задоволено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СГ ПрАТ «Охоче» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/214/19 за позовом СГ ПрАТ «Охоче» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Самощенко О. А. про визнання договорів міни недійсними.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що цю справу об`єктивно неможливо розглянути до вирішення іншої справи.

Не погодившись із цією ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2019 рокуапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 липня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідачем не надано доказів щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, СГ ПрАТ «Охоче», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

23 жовтня 2019 року на адресу Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник позивача просить суд касаційну скаргу СГ ПрАТ «Охоче»відхилити, оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

16 вересня 2019 року касаційна скарга передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та витребувано цивільну справу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0164, площею 3,1955 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, на підставі договору міни, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем 13 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А., зареєстрованому в реєстрі за № 493.

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СГ ПрАТ «Охоче» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0164, площею 3,1955 га, посилаючись на набуття позивачкою права власності на неї.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 травня 2019 року було відкрито провадження у справі № 631/214/19 за позовом СГ ПрАТ «Охоче» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А. про визнання договорів міни недійсними.

08 липня 2019 року СГ ПрАТ «Охоче» заявлено клопотання про зупинення провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 631/214/19 за позовом СГ ПрАТ «Охоче» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Самощенко О. А. про визнання договорів міни недійними.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем не надано доказів щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до СГ ПрАТ «Охоче» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 631/214/19 за позовом СГ ПрАТ «Охоче» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Самощенко О. А. про визнання договорів міни недійсними.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Охоче» залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило