Справа № 466/7502/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар БАЛКОВИЙ Н.Д.

за участю позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 16.09.2019р. звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартир АДРЕСА_2 . Вказує, що є єдиним власником цієї квартири. Відповідачі, донька та син, за місцем реєстрації не проживають тривалий час без поважних причин, участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймають. Факт їх непроживання підтверджується актами ОСББ. Перешкод у користуванні житлом їм ніколи не чинилося. Реєстрація відповідачів у квартирі є формальною, перешкоджає оформленню житлових субсидій, здійсненню права власності.

Провадження у справі відкрито 20.09.2019р. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, покликаючись на вказані у позовній заяві та уточненні до неї обставини. Пояснив, що в даній квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані він, його дружина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не проживає з 2005р. та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не проживає з 2010 року. З дітьми відносини підтримує. Відповідачі проживають за межами України, наміру приїжджати в Україну не мають.

Судом до участі у справі на стороні позивача залучено третю особу без самостійних вимог ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила факт не проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 впродорвж тривалого часу без поважних причин.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Про причини своєї неявки в засідання відповідачі суду не повідомили.

Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280, ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3 Даний факт стверджується реєстраційним посвідченням, виданим ЛМ БТІ від 18.04.1996р. на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 27.03.1995р. №1-1493.

Квартира складається з двох кімнат житловою площею 27,8кв.м, загальна площа квартири - 48,1кв.м.

Згідно Довідки форми-2 з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 23.07.2019р. у квартирі зареєстровано четверо осіб: власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його дружина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у вказаній квартирі з 2005р., а відповідачка ОСОБА_6 з 2010р. З цього часу дотепер відповідачі у вказаній квартирі не проживають і наміру проживати у ній не мають, перешкод у користуванні квартирою їм ніким не чинилося. У зв`язку з їх реєстрацією за вказаною адресою позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має змоги оформити субсидії, повною мірою реалізовувати свої права власника квартири.

Позивач підтримує відносини з дітьми, цікавиться їхнім життям. Згідно довідки посольства України в Угорщині ОСОБА_5 перебуває на тимчасовому консульському обліку, має місце реєстрації в Угорщині та дозвіль на проживання в Угорщині до 20122 року.

Факт не проживання відповідачів у квартирі впродовж цього часу підтверджується актами комісії ОСББ «Промінь» від 23.07.2019р, 10.09.2019р. Відповідачі добровільно залишили свої місце проживання за спірною адресою.

Поважних причин не проживання відповідачів у квартирі судом не встановлено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 11.05.2005 року власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідачі понад один рік у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживають без поважних причин, їх слід визнати такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.11.2019р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська