Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

4 листопада 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Розвадовського В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом селянського фермерського господарства «Шанс» до ОСОБА_1 про поновлення строку дії договору оренди землі, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року голова селянського фермерського господаства «Шанс» (далі СФГ «Шанс») Степанюк С.І. звернувся до Романівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить визнати поновленим строком на 10 років договір оренди 1/12 частини земельних ділянок, успадкованих відповідачем, що був укладений 29 січня 2007 року між ОСОБА_2 та СФГ «Шанс».

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був співвласником земельних ділянок № :13:000:0002 та № :15:000:0125 та уповноважив за життя ОСОБА_2 на укладення з СФГ «Шанс» договору оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 10 років.

29 січня 2007 року, після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , керуючись пунктом 6 частини 1 статті 248 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) уклав договір оренди вищевказаних земельних ділянок з СФГ " Шанс" строком на 10 років.

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 набула право власності на 1/12 ідеальну частину вищевказаних земельних ділянок в порядку спадкування, однак продовжувати договірні відносини з СФГ «Шанс» відмовляється.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відзив відповідача подано після закінчення встановленого судом процесуального стоку, а тому залишається судом без розгляду на підставі частини 2 статті 126 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був співвласником 1/12 ідеальної частини земельних ділянок, розташованих на території Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, площею 50,4218 га та 16,3051 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

29 січня 2007 року ОСОБА_2 , керуючись пунктом 6 частини 1 статті 248 ЦК України, уклав договір оренди вищевказаних земельних ділянок з СФГ " Шанс" строком на десять років.

29 січня 2017 року строк дії договору оренди, що укладений 29 січня 2007 року між ОСОБА_2 та СФГ " Шанс" сплив.

27 лютого 2018 року року ОСОБА_1 набула право власності на 1/12 ідеальну частину цих земельних ділянок в порядку спадкування.

6 травня 2019 року голова СФГ «Шанс» направив ОСОБА_1 повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, додавши при цьому відповідний проект додаткової угоди. Вказані документи ОСОБА_1 отримала особисто 10 травня 2019 року.

Згідно проекту додаткової угоди СФГ "Шанс" пропонує ОСОБА_1 поновити строк дії договору оренди від 29 січня 2007 року на 15 років та змінити розмір орендної плати.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що у задоволенні позову СФГ "Шанс" слід відмовити з наступних підстав.

За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 цього Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором;

- орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк або у разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі повідомив про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 4 цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Водночас слід зазначити, що відмова або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі не може бути окремою підставою для поновлення договору оренди землі.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/18.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Окрім цього у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №908/72/18 вказано, що при дослідженні підстав для поновлення договору оренди землі, судам слід також звертати увагу і наявність повноважень у сторін на укладення договору оренди землі , що підлягає поновленню. У зв"язку з чим викладено правову позицію, згідно якої за умов надання ділянки в оренду за відсутності повноважень на такі дії позовні вимоги щодо поновлення такої угоди визнати законними та обґрунтованими не можна.

З матеріалів справи вбачається, що співвласник земельних ділянок № :13:000:0002 та № :15:000:0125 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , втративши при цьому свою правоздатність.

Як стверджує позивач, за життя ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 на укладення договору оренди належної йому частини вищевказаних земельних ділянок.

29 січня 2007 року ОСОБА_2 . керуючись пунктом 6 частини 1 статті 248 ЦК України, уклав договір оренди з СФГ "Шанс" строком на десять років.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Однак, з метою захисту прав спадкоємців довірителя у випадку смерті останнього, дана стаття також регламетує, що представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Отже вказана правова норма передбачена для захисту, в першу чергу, прав спадкоємців довірителя.

Зі статуту СФГ "Шанс" вбачається, що ОСОБА_2 , являється одним із засновників та власників вказаного господарства.

Вказані обставини не можуть свідчити про те, що укладаючи 29 січня 2007 року договір оренди землі з СФГ "Шанс", останній вчиняв невідкладну справу або дію, невиконання якої може призвести до виникнення збитків, саме в інтересах спадкоємця свого довірителя, а не в інтересах СФГ "Шанс".

Водночас, голова СФГ "Шанс" у своєму позові стверджує, що про перехід права власності на частину земельної ділянки, яка була об"єктом договору оренди від 29 січня 2007 року йому стало відомо лише у квітні 2019 року від ОСОБА_2 , а тому повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди надіслав відповідачу лише 6 травня 2019 року, тобто майже через рік після набуття відповідачем права власності на вказані земельні ділянки.

Докази того, що голова СФГ "Шанс" дізнався від ОСОБА_2 про набуття відповідачем права власності на вказані земельні ділянки лише у квітні 2019 року у матеріалах справи відсутні, а встановленні судом обставини дають підстави вважати, що про набуття відповідачем 27 лютого 2018 року права власності на об"єкт оренди останній довідався раніше, а тому пропустив встановленний частиною 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" місячний строк для повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що орендар СФГ "Шанс" належним чином виконував свої обов`язки за спірним договором оренди землі та продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку вказаного договору .

Посилання позивача на зволікання відповідача в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, як підставу для поновлення договору оренди землі, суперечить вимогам статті 33 Закону України "Про оренду землі".

З урахуванням вищевикладеного та керуючись статтями 13, 19, 31, 33 Закону України «Про оренду землі», статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову селянського фермерського господарства «Шанс» (адреса місцязнаходження: с. Мала Токарівка Романівський район Житомирська область, ідентифікаційний код в ) про поновлення строку дії договору оренди землі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич