Справа №295/3603/19
У Х В А Л А

Іменем України

"13" листопада 2019 р. м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Білінської Л.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ПАТ «Державний ощадний банк України» (місце знаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) про визнання недійсними правочинів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір про іпотечний кредит №872 від 22.08.2007 року укладений з відповідачем та визнати недійсним іпотечний договір від 27.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. зареєстрований в реєстрі за №3137.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 35).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в судові засідання 08.07.2019 року та 13.11.2019 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`являлись, позивач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 17, 35).

12.11.2019 року від представника позивача адвоката Березанської Ю.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 13.11.2019 року, у зв`язку з сімейними обставинами (а.с. 40).

Зі змісту ордера адвоката вбачається, що правова допомога Максимову В.М. надається з 21.10.2019 року (а.с. 41).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Крім того, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Частина п`ята ст. 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

ОСОБА_2 була обізнаною про час та дату судового засідання, про що свідчить подана раніше заява про відкладення розгляду справи.

Позивач є ініціатором судового розгляду та інтерес в належному розгляді його позову має стимулювати його, а також його представника, належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Позивачу було відомо, що по справі призначено вже два судових засідання, проте, позивач в жодне з них не з`явився.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Законодавець покладає обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами не тільки на сторін, але й на їх представників.

На підтвердження поважності причин відкладення розгляду справи, адвокатом будь яких доказів не надано, тому, суд визнає заявлену причину відкладення не поважною, а заяву про відкладення розгляду справи суд вважає безпідставною.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою представника позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, позивач в судове засідання не з`явився повторно, заяви про розгляд справи без участі сторони не надано, причини неявки суду не повідомлено, суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду, у відповідності до положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними правочинів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2019 р.

Суддя Л.М. Чішман