ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8816/19 Справа № 204/4793/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, зобов`язання виконати певні дії, стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, зобов`язання виконати певні дії, стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, які неодноразово уточнювалися в ході судового розгляду справи, позивач посилався на те, що на підставі договору дарування від 26 жовтня 2010 року, укладеного між ним та ОСОБА_3 , посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 955, йому належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідач, з гаражу літ. 3, який було узаконено та який раніше був сараєм, збудував будинок без дозвільних документів та без документів на земельну ділянку, яка знаходиться у комунальній власності. На неодноразові попередження та прохання припинити здійснювати будівництво на межі ділянок та прибрати стіну відповідач не реагував. Вважає, що такими діями відповідача порушуються правила добросусідства. Відповідач створив такі умови, які завдають йому незручностей: затінюється земельна ділянка, стічні атмосферні опади стікають на зливи будинку, на паркан, а потім на частину належної йому земельної ділянки. Ці стічні опади порушують цілісність паркану та брущатки, утворюються неприємні запахи від каналізаційних вигрібних ям. Відповідач самочинно, без отримання як земельної ділянки у користування, так без отримання дозвільних документів розпочав будівництво будинку впритул його паркану, що є незаконним. Згідно незалежної оцінки, вартість майнової шкоди, спричиненої йому, як власнику квартири АДРЕСА_1 , становить 40 086 грн., де вартість реставрації декоративної штукатурки та фонтану - 3 667 грн., вартість монтажу металоконструкцій становить - 29 696 грн., вартість озеленіння - 6 723 грн.

В уточненій позовній заяві від 02 квітня 2019 року ОСОБА_1 просив усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованої прибудови на межі дільники, де розташована кв. АДРЕСА_2 яка знаходиться АДРЕСА_3 будинку АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 за рахунок ОСОБА_2 ; усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом знесення, знищення двох вигрібних каналізаційних ям, які знаходяться впритул його паркану на межі ділянки, де розташована кв. АДРЕСА_1 АДРЕСА_5 . А також позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму спричиненої матеріальної шкоди: вартість реставрації декоративної штукатурки та фонтану у розмірі 3 667 грн., вартість монтажу металоконструкцій у розмірі 29 696 грн., вартість озеленіння у розмірі 6 723 грн., а всього 40 086 грн., а також судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, зобов`язання виконати певні дії, стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної шкоди було відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 26 жовтня 2009 року є власником кв. АДРЕСА_1 (т.1 а.с.3).

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належало 6/100 частин будинку АДРЕСА_5 (т.1 а.с.240, т.2 а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернуся син померлої відповідач ОСОБА_2 (т.1 а.с.237).

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_6 межують між сосбою.

Згідно Акта ідеальних часток від 12 березня 2002 року, затвердженого начальником КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 12 березня 2002 року домоволодіння АДРЕСА_5 чотирьох житлових АДРЕСА_7 літ. А- АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 - АДРЕСА_8 - АДРЕСА_8 , АДРЕСА_10 - АДРЕСА_8 та господарчих будівель та споруд (т.2 а.с.2-4).

Так ОСОБА_5 належить 3/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 2/100 частин домоволодіння; за ОСОБА_6 (померлою) значиться 5/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), фактично 3/100 частин домоволодіння; ОСОБА_2 належить 8/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), а у фактичному користуванні знаходиться: у житловому будинку літ. Б-І квартира АДРЕСА_11 , яка складається з приміщень 8-І, 8-2, 8-3, сіни б1-І, ганок б2, 1/10 воріт № 6, 1/10 огорожі № 7, огорожа № 9, хвіртка № 10, що складає 7/100 частин домоволодіння; ОСОБА_7 належить 12/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), а у фактичному користуванні знаходиться 8/100 частин домоволодіння; ОСОБА_8 належить 10/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), а у фактичному користуванні знаходиться 6/100 частин домоволодіння; за ОСОБА_9 (померлою) зареєстровано 11/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), фактично 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_4 належить 9/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), а у фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. В-І квартира АДРЕСА_12 7, сіни в''-І, сіни в3-І, навіс Р, 1/10 воріт № 6, 1/10 огорожі № 7, Ѕ огорожі № 8, мостіння І , що складає 6/100 частин домоволодіння; ОСОБА_10 належить 29/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 28 АДРЕСА_13 100 частин домоволодіння; ОСОБА_11 належить 6/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), а у фактичному користуванні знаходиться 21/100 частина домоволодіння; ОСОБА_12 належить 9/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 9/100 частин домоволодіння. У вказаному акті ідеальних часток також зазначено, що частки змінились у зв`язку з тим, що: ОСОБА_5 самовільно побудував прибудову А1-І та переобладнав у житловому будинку А-І приміщення І-2 із кухні у житлову площею 10,4 кв.м.; ОСОБА_9 самовільно побудувала житлову прибудову В2-І; ОСОБА_8 самовільно переобладнала сарай 0 в гараж; ОСОБА_4 самовільно переобладнала сарай 3 в гараж; ОСОБА_13 по дозволу РВК № 193/7 від 22.07.1994 року побудувала прибудови Г3-І і Г4-І; ОСОБА_14 самовільно переобладнала приміщення 9-3 площею 10,1 кв.м. із кухні у житлову.

Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 21 червня 2002 року було узаконено будівлю, зазначену на плані земельної ділянки під літ. В2-І як прибудова по АДРЕСА_5 за ОСОБА_9 (померлою), а також затверджено Акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_5 і призначено від всього домоволодіння: за ОСОБА_5 2/100 частки; за ОСОБА_6 (померлою) 3/100 частки; за відповідачем ОСОБА_2 7/100 частки; за ОСОБА_7 8/100 частки; за ОСОБА_8 8/100 частки; за ОСОБА_9 (померлою) 10/100 частки; за ОСОБА_4 6/100 частки; за ОСОБА_10 28/100 частки; за ОСОБА_11 21/100 частки; за ОСОБА_12 9/100 частки (т.2 а.с.5).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 128870905 від 25 червня 2018 року домоволодіння АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна - 1564429) зареєстровано за наступними особами: ОСОБА_15 10/100 частин, ОСОБА_16 28/100 частин, ОСОБА_4 6/100 частин (т. 2 а.с. 27, 28).

Отже, у справі встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_5 належить декільком особам на праві спільної часткової власності.

Домоволодіння АДРЕСА_5 між співвласниками в натурі не поділено. Земельна ділянка площею 1787 кв.м., на якій знаходиться домоволодіння АДРЕСА_5 співвласникам вказаного домоволодіння на праві власності не належить, а перебуває у їх користуванні.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Вказано норма закону регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначав, що відповідач незаконно здійснює будівництво на межі земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_14 , чим порушує його права та завдає йому матеріальної шкоди.

Слід зазначити, позивачем ОСОБА_1 доказів на підтвердження належності йому на праві власності земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_15 , належності паркану за цією адресою суду не надано.

Земельна ділянка площею 1787 кв.м., на якій знаходиться домоволодіння АДРЕСА_5 , межує із земельною ділянкою, на якій знаходиться АДРЕСА_16 АДРЕСА_15 , власником якої є позивач.

Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння АДРЕСА_5 , на праві власності не належить жодному із співвласників цього домоволодіння, а перебуває у їх спільному користуванні.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував факт завдання будь-яких матеріальних збитків позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження його права власності на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_15 , на межі якої проводилося будівництво, не було надано документів щодо належності позивачу цієї земельної ділянки на праві оренди (користування) у встановленому законом порядку.

Доказів на підтвердження виділення земельної ділянки позивачу, або ж встановлення меж земельної ділянки позивача матеріали справи також не містять.

Таким чином, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження дійсного порушення відповідачем його права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_15 .

Також позивачем не було надано суду доказів на підтвердження порушення його права відповідачем щодо користування належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 та спричинення відповідачем матеріальної шкоди.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 у звязку з недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивача є необгрунтованими та не підтверджуються належними доказами у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, судом не було залучено до участі у справі у якості третьої особи виконком м.Дніпра не є підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді