Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 297/2680/16-ц

провадження № 61-28766св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Кондора Р. Ю., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 1987 року.

У 2001 році вона дозволила тимчасово проживати у цьому будинку своєму брату ОСОБА_2 до того часу, поки він не відбудує свій будинок, зруйнований весняним паводком 2001 року.

Проте відповідач до теперішнього часу проживає в належному їй будинку, добровільно залишити його не бажає, на її неодноразові вимоги виселитися не реагує, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 зі спірного житлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2017 року у складі судді Ільтьо І. І. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_2 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселено його із зазначеного житлового будинку.

Виконання рішення в частині виселення відстрочено на один місяць з моменту набрання ним законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн судового збору.

Суд першої інстанції виходив із того, що факт проживання відповідача у будинку порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року рішення Берегівського районного суду від 03 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач на власний розсуд розпорядилась своїми процесуальними правами і за фактичної наявності спору з усією сім`єю відповідача пред`явила позов лише до ОСОБА_2 , виселення якого вплине на майнові та немайнові права його дружини та доньки. Місцевий суд не з`ясував відповідних обставин та не виконав вимоги частини четвертої статті 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом) - не вирішив питання про залучення до участі у справі всіх належних відповідачів за правилами статті 33 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_3 подав заперечення, в яких просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення.

Витребувано вищезазначену справу з Берегівського районного суду Закарпатської області.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 297/2680/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 1987 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказана обставина визнана й рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2016 року у справі № 297/2307/16-ц за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Четфалівської сільської ради Берегівського району про визнання права власності на нерухоме майно.

Окрім позивача у зазначеному будинку без реєстрації проживає її брат ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2003 року у справі № 562/2003 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про встановлення права власності на вищезазначений будинок.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 посилалась на те, вона є власником спірного житлового будинку, однак відповідач порушує її права щодо користування, володіння та розпорядження своєю власністю. Оскільки він не є членом її сім`ї, просила захистити порушене право на підставі статті 391 ЦК України.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач є власником спірного будинку, а відповідач, який проживає в ньому та виселятись із нього не бажає, не є членом її сім`ї й договірних відносин щодо користування цим нерухомим майном між ними не існує, дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача підлягає захисту шляхом виселення відповідача.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Водночас апеляційний суд, пославшись на те, що у разі виселення лише відповідача не буде досягнуто мети позову - усунення перешкод у користуванні будинком, оскільки у ньому залишиться проживати його сім`я, зокрема, дружина та дитина, помилково скасував правильне по суті рішення суду першої інстанції.

При цьому, не врахував, що відповідно до частини першої та другої статті 11 ЦПК України у редакції Кодексу, яка була чинною на час ухвалення апеляційним судом рішення, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18).

З позовом про виселення дружини та дитини відповідача ОСОБА_1 не зверталась, вказані обставини не були предметом перевірки суду, а тому апеляційний суд вийшов за межі заявлених позивачем вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги, скасування рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 409, 413, 416, 417, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року скасувати.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель М. М. Русинчук