ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Херсон

Справа №661/2326/19

Провадження №22ц/819/1720/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О.

судді: Вейтас І.В.

Радченко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Бойко М.Є., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 12 лютого 2018 року між сторонами укладений кредитний договір шляхом подання ОСОБА_1 заяви-договору №2018/ОВР/265-000216 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк».

На виконання умов вказаного договору позичальнику наданий кредит у формі дозволеного овердрафту в національній валюті за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок» та позичальником отримана банківська платіжна картка, на якій встановлена максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн., з початковою сумою дозволеного овердрафту 8 800,00 грн. із базовою процентною ставкою 36% річних та процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48%.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором, яка станом на 11 травня 2019 року становить 12 661,85грн., з яких: 4565,45 грн. - заборгованість по кредиту (поточна); 4202,87 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 225,27 грн. - заборгованість по процентах (поточна); 2495,31 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (прострочена); 627,71грн заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту; 277,41грн. заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 190,28 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту; 77,55 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам.

Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2018/ОВР/265-000216 від 12.02.2018 року у виді заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4565,45гривень та судові витрати у розмірі 692,65 гривень, а всього 5258,10 гривень.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить рішення суду змінити, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в договорі (анкеті-заяві) домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, та що наданий банком Витяг з тарифів банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Позивач не заперечує, що протягом періоду користування кредитними коштами Банком декілька разів змінювалась процентна ставка, а також строк дії ліміту дозволеного овердрафту, але одночасно необхідно звернути увагу, що за змістом Заяви-Договору процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом є змінюваною, а щодо продовження строку договору, то відповідач в ЗаявіДоговорі доручив Банку продовжувати цей строк необмежену кількість разів.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що стягненню з ОСОБА_1 на користь банку підлягає лише тіло кредиту у розмірі 4565,45 гривень.

У задоволенні вимог про стягнення процентів, пені та інфляційних витрат, стягнення яких передбачено Договором суд відмовив, вказавши, що ОСОБА_1 не був належним чином ознайомлений з умовами кредитування за цим договором, а відтак відсутні правові підстави для проведення такого відшкодування. Строк дії договору сторонами не встановлений.

Проте повністю погодитися з рішенням суду не можна.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 лютого 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2018/І_С/265-000295, згідно умов якого позивач отримавбанківську платіжну картку, на якій встановлено початкову суму дозволеного ліміту овердрафту 8 800,00 грн. (максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн.), строком на 12 місяців, із сплатою за користування овердрафтом 0,0001% річних під час пільгового періоду (30 днів з дня виникнення заборгованості), із базовою процентною ставкою 36% річних та процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48%.

Укладення цього договору підтверджується Заявою-Договором №2018/І_С/265-000295 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк».

Згідно правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 можливе стягнення лише тих сум, які обумовлювалися договором.

Суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що такими умовами є лише ті, які доведені до відома позичальника шляхом його особистого ознайомлення, яке підтверджено підписом особи.

Інші документи, які регламентують виниклі між сторонами правовідносини, у тому числі, Тарифи Банку, Умови та Правила надання кредитних послуг, які не підписані позичальником, не доводять його обізнаності про викладену в цих документах інформацію.

Із Заяви-Договору та паспорту споживчого кредиту від 12 лютого 2018 року, підписаних відповідачем, вбачається, що сторони досягли домовленості, про те, що максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000,00 грн., строк дії договору 12 місяців, з кінцевою датою повернення коштів 11 лютого 2019 року з подальшою пролонгацією договору на такий самий строк у разі відсутності заперечень про це однією із сторін.

Також сторони погодили процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 36% річних та проценту ставку на прострочену заборгованість - 48%.

З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку № НОМЕР_1 встановлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 8768,32грн., з яких 4565,45грн.- поточна заборгованість, яка утворилась за період з 02.04.2018 року по 01.08.2018 року, протягом якого ОСОБА_1 частково здійснював погашення заборгованості, у тому числі, шляхом списання Банком коштів з його карткового рахунку по заробітній платі, та 4202,87грн. - прострочена заборгованість за період з 26.08.2018 року по 26.04.2019 року.

Загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості по процентах за період з 31.05.2018 року по 11.05.2019 року становить 2720,58 гривень.

Наданий позивачем розрахунок свідчить, що проценти протягом вказаного періоду часу нараховувалися за відсотковими ставками 30%, 36% та 42%.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази про те, що підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 42% було доведено до відома позичальника, то відсутні правові підстави щодо проведення стягнення за вказаною ставкою.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що за період з 28 лютого 2019 року по 11 травня 209 року діяла погоджена між сторонами ставка 36%, а тому стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку підлягають проценти за користування кредитом у цей період у сумі 547,32грн., а всього у загальному розмірі підлягають стягненню проценти у розмірі 2685,65гривень.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Встановлено, що можливість нарахування пені за порушення умов зобов`язань за договором визначена Умовами та Правилами, розміщеними на офіційному сайті банку www. ІНФОРМАЦІЯ_1 .com та опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр».

Разом з цим, не можна вважати, що ОСОБА_1 був обізнаний про передбачені договором умови про нарахування пені, а відтак відсутні підстави для проведення стягнення із позичальника нарахованої банком пені у розмірі 905,12грн. (627,71+277,41), а отже у задоволенні цих вимог позивача слід відмовити.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки спірні правовідносини на момент розгляду справи по суті є діючими (пролонгованими), застосування положень ст. 625 ЦК України шляхом стягнення інфляційних витрат у загальному розмірі 267,83грн. (190,28+77,55) є передчасними і задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» з прийняття по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 11453,97грн. (тіло кредиту - 8768,32грн., проценти - 2685,65грн.).

Згідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, стягненню з відповідача на користь банку підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (90%), пов`язані зі сплатою судового збору в судах першої та апеляційної інстанціях, в розмірі 4322,25грн. = (1921,00грн. х 90%) + (2881,50грн. х 90%).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2018/І_С/265-000295 від 12 лютого 2018 року у загальному розмірі 11453,97грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»судові витрати у розмірі 4322,25грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

С.В. Радченко