Справа № 175/3619/19
Провадження № 2/175/1005/19
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2019 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна, Державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кобрусєва Любов Віталіївна про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна, Державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кобрусєва Любов Віталіївна про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження: - житлового будинку АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0317), яка розташована по АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки, площею 0,1929 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0318), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що 30.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №1702. 30.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0317) та земельної ділянки, площею 0,1929 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0318), які розташовані по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №1706.

На момент укладення правочинів позивач був малолітнім, від його імені діяв законний представник опікун ОСОБА_5 . Право власності за позивачем зареєстровано не було. На початку червня 2019 року позивач дізнався, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вищевказаного майна є ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою за №179851259 від 05.09.2019 року.

Посилається на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або поновлення порушених прав та його інтересів, за захистом яких він звернувся до суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Як зазначено в Постанові Пленуму №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10 ст. 150 ЦПК України».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому оспорює правомірність набуття відповідачем 1 права власності на житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що під час набуття відповідачем 1 права власності в порядку спадкування за законом на спірне майно, позивач був неповнолітнім та вважав себе власником спірного майна на підставі договорів дарування, в подальшому відповідачем 1 було здійснено неправомірне відчуження спірного майна, шляхом укладення договорів купівлі-продажу, а тому відповідач 2, як власник спірних будинку та земельних ділянок, може розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За таких обставин, накладення заборони відчуження спірних будинку та земельних ділянок у забезпечення даного позову є правомірним. Зазначений захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам, так як предметом спору є оспорювання правомірності переходу права власності на спірне майно, яке, як власник, відповідач 2 може у будь-який час відчужити, що призведе до неможливості виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог, ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, тому обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, яке є предметом спору, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не порушують права та інтереси відповідача 2, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону будь-яким особам здійснювати якісь дії, щодо відчуження нерухомого майна: - житлового будинку АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки, площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0317), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки, площею 0,1929 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки :02:015:0318), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити негайно до виконання: Відділу ДВС Дніпровського РУЮ Дніпропетровської області (вул. Теплична, №2, смт. Слобожанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області), заявнику для відому.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Л.М. Новік