532/1703/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: Озерянська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить зокрема право на земельну частку (пай) площею 3,81 умовних кадастрових гектари, із земель колишнього КСП «Іскра». ОСОБА_2 був внесений в списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, однак сертифікат за життя не отримав. Спадкоємцем на спадкове майно, що залишилось після ОСОБА_2 є позивач, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв`язку з відсутністю Сертифікату.

Враховуючи вище викладене, оскільки право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) ніким не оспорюється, з метою оформлення спадкових прав, позивач прохає суд встановити факт, що ОСОБА_2 дійсно належало право на земельну частку (пай) із земель КСП «Іскра» та визнати за позивачем право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 22 липня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Пелих О. В. подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позов підтримав.

Представник відповідача, Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позов визнав повністю.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.10).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) розміром 3,81 умовних кадастрових гектари на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено в зв`язку з відсутністю Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.24).

Відділ Головного управління держгеокадастру у Кобеляцькому районі повідомив, що в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 11 від 28 листопада 1995 року зареєстровано Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Іскра» серії ПЛ № 00010. ОСОБА_2 зазначений під № 543 в списку громадян-членів КСП «Іскра». Дата видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутня. Середній розмір земельної частки (паю) ПСП «Іскра» становить 3,81 ум.кад.га (а.с.16).

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 171 від 2 березня 2000 року КСП «Іскра» перереєстровано в ПСП «Іскра» (а.с.20).

27.02.2009 року державна реєстрація ПСП «Іскра» припинено в зв`язку з визнанням банкрутом (а.с.21-23).

Враховуючи вище викладене, оскільки іншим шляхом вирішити питання належності ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) не можливо, то слід встановити даний факт, як такий, що знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді.

Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтями 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи вище викладене, оскільки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало право на земельну частку (пай) площею 3,81 умовних кадастрових гектари із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», розташованих на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, а ОСОБА_1 прийняв після нього спадщину, однак не може в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу оформити свої спадкові права, то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись статтями 3, 7, 12, 141, 200, 265 ЦПК України, статтями 319, 392, 1217, 1218, 1261 ЦК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 року суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належало право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», розташованих на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай), із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», розташованих на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Суддя