ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 640/12823/19

провадження № 22-ц/818/5319/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Кей-Колект»

треті особи: приватний нотаріус ХМНО Харченко Інна Анатоліївна, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ТОВ «Кей-Колект», треті особи: Приватний нотаріус ХМНО Харченко Інна Анатоліївна, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в особі представника Чуб Сергія Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року, постановлену, у складі судді Бородіної Н.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

29.08.2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовує тим, що вказана квартира була місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 . На цей час квартира зареєстрована за ТОВ «Кей-Колект», користуватися квартирою як жилим приміщенням товариства не може та буде прагнути продати нерухомість, що є предметом спору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року клопотання представник ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 . Клопотання предстаника позивача про витребування доказів задоволено частково. Зобов*язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інну Анатоліївну протягом десяти робочих днів з дня отримання даної ухвали, надати суду належним чином завірені копії документів, які були використані нотаріусом при посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 03.12.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також копію самого договору. В решті клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі Чуб С.В., який діє в інтересах ТОВ «Кей-Колект» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, якою було задоволено заяву, заборонено відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Чуб С .В ., який діє в інтересах ТОВ «Кей-Колект» вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що єдиним доказом на підтвердження факту намагання відповідача здійснити продаж спірної квартири, у судовому засіданні представником позивача було надано роздруківку оголошень з інтернет сайту, у якій міститься оголошення щодо термінового продажу спірної квартири. Жодного доказу, що саме відповідач виклав це оголошення немає. Зазначає, що судом не встановлено справжність цього оголошення і дійсність його на інтернет сайті, вважають, що у суду не було жодної підстави накладати обмеження на зазначене майно. Наголошує, що, розглядаючи вказану заяву, судом в порушення вимог ч. 3 ст. 153 ЦПК України, не витребувано у заявника додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що предметом спору є квартира, яку намагаються продати. Зазначає, що спірна квартира перебувала в іпотеці та була відібрана у зв`язку із заборгованістю по сплаті кредиту, проте такий договір був укладений з ОСОБА_3 , яка є боржником. Також вказує, що кінцевий термін погашення кредиту за договором від 03.12.2007 року - 03.12.2032 р. Укладенню кредитного договору передував договір купівлі-продажу, дійсність якого й оспорюється, оскільки він був укладений всупереч інтересів також і неповнолітньої дитини.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Чуб С.В., який діє в інтересах ТОВ «Кей-Колект» не підлягає задоволення з наступних підстав.

Чуб С.В., який діє в інтересах ТОВ «Кей-Колект» оскаржує ухвалу суду першої інстанції тільки в частині заборони відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову в спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Такий висновок колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати недійним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.12.2007р. посвідчений ПНХМНО Харченко І.А., скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-колект» державним реєстратором Малишевим В.В., КП «Регістрсервіс» Первомайської міської ради Харківської області; витребувати квартиру АДРЕСА_1 з володіння ТОВ «Кей-колект». На підтвердження факту намагання відповідача здійснити продаж спірної квартири, у судовому засіданні представником позивача надано роздруківку оголошень з інтернет сайту, у якій міститься оголошення щодо термінового продажу спірної квартири.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43/, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року; «ЮрійМиколайович Іванов проти України», № 40450/04, пункт 51, рішення від 15 жовтня 2009 року та інші).

Відчуження нерухомого майна, що є предметом спору істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а необхідним видом забезпечення позову є заборона відчуження майна - відповідає вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що позов забезпечено у відповідності до вимог ст. ст. 149,150 ЦПК України, заходи забезпечення є співмірними із заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в особі представника Чуб Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна