Справа № 570/690/15-ц
Номер провадження 2/570/6/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника відповідачки, адвоката Созонюка Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку загального позовного провадження

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що 21 серпня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ROHMGK00000009, згідно якого відповідачці надано кредит в сумі 30540,00 доларів США з терміном повернення до 21 серпня 2027 року, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбаченими кредитним договором, позивач виконав свої зобов`язання, однак відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути достроково з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 25788,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 січня 2015 року складає суму 409785,07 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача, АТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення від 11 вересня 2017 року, в яких зазначив, що в процесі проведення експертизи було досліджено питання щодо того, чи платежі, які були сплачені на погашення кредиту, своєчасно розподілялися на рахунку. Було встановлено, що ці кошти розподілялися з затримкою. Однак, вищевказане узгоджується з умовами договору, а саме п.3.3, щодо розподілення коштів, а також п.7.1, де передбачено дати зарахування з 21 по 29 число кожного місяця. Також представником позивача зазначено, що у висновку експерт вказує суму боргу 22 613,10 доларів США, проте в дослідницькій частині підтверджує наявний борг в сумі 22 718,86 доларів США. Щодо зміни відсоткової ставки вказав, що банком дійсно вона була збільшена 21 жовтня 2008 року в порядку п.2.3.1 договору до 13,2% на рік, але заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла вже після укладеної додаткової угоди № 1 від 05 березня 2013 року, якою зафіксовано саме таку ставку відсотків.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 пояснив, що позов підтримує повністю, оскільки відповідачка отримала від позивача кредитні кошти, проте зобов`язань за кредитним договором не виконує. Додатковою угодою змінили п.7.1 договору, в результаті чого частину боргу списали, проте з 27 травня 2014 року зі сторони відповідачки знову почалася прострочка платежів. Так, відповідачкою 29 жовтня 2014 року було здійснено останній платіж в сумі 4 долари США, після того платежів від неї не надходило. Щодо розбіжностей з експертом у сумі 100 доларів США, зазначив, що таке є незрозумілим для нього, оскільки є подвійна відповідальність - пеня і штраф, на час подачі позову застосовували їх, так як не було правової позиції. З огляду на вищевикладене, просить позов задоволити повністю.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився. Однак, враховуючи, що представник позивача надав свої письмові пояснення і в судовому засіданні висказав позицію позивача по відношенню до позову, суд визнав можливим завершити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Подала заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що згідно умов п.2.3.2. кредитного договору, при виникненні подій, передбачених абзацом 1 цього пункту, банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст.212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену у повідомленні дату. Також, в Додатковій угоді № 1 від 05 березня 2013 року до даного кредитного договору, сторони узгодили, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у графіку погашення кредиту, терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення і заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою. Таким чином, початок перебігу строку про дострокове виконання боргових зобов`язань пов`язаний з подією, яка має неминуче настати. Крім того, у своєму запереченні відповідачка вказала, що вимога банку про дострокове стягнення з неї суми в розмірі 22718,86 доларів США заборгованості за кредитним договором є невмотивованою, безпідставною та недоведеною належними засобами доказування. Згідно графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами станом на 28 листопада 2014 року залишок заборгованості повинен був становити 22407,31 долар США і відповідно до виписки № 2343193 від 31 березня 2015 року, саме така сума і зазначена. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, що долучений до позовної заяви, здійснений станом на 27 січня 2015 року і становить 22718,86 доларів США, а згідно графіку станом на 28 січня 2015 рік залишок основної заборгованості повинен складати 22347,87 доларів США. Тому, несплачена відповідачкою заборгованість за основним зобов`язанням станом на 27 січня 2015 року становить 370,99 доларів США (яка не є простроченою, оскільки не минуло 1460 днів згідно з умовами вищезгаданої додаткової угоди № 1 від 05 березня 2013 року), виходячи з наступного розрахунку: "22718,86 - 22 347,87 = 370,99". Враховуючи що нею не порушено умов договору, просить в позові відмовити повністю за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Представник відповідачки, адвокат Созонюк Т.М., в судовому засіданні позов не визнав, підтримав заперечення своєї довірительки. Пояснив, що позивачем не направлялася відповідачці вимога про повернення кредиту, в лютому 2015 року не закінчився термін повернення кредиту - 1460 день, тобто, дату повернення кредиту визначено не було, позивачем протиправно в односторонньому порядку змінено відсоткову ставку. З сумою, яку визначено висновком експертизи, він та його довірителька погоджуються, проте вважає, що це не прострочена заборгованість. Щодо стягнення з відповідачки пені і штрафів зазначив, що така можливість банком не підтверджена документально, про що також вказала у своєму висновку експерт, а тому вони не підлягають стягненню. З огляду на вищевказане, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ROHMGK00000009 від 21 серпня 2007 року на суму 30540,00 доларів США з терміном повернення до 21 серпня 2027 року, вказана сума коштів позивачем була надана відповідачці, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбаченими кредитним договором.

Також, 21 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки квартири № ROHMGK00000009, відповідно до якого, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В., 22 серпня 2007 року за № 4319.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором кредиту і передав відповідачці обумовлену суму грошей. В установленому договором порядку ОСОБА_2 своєчасно не надала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тому позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 25788,87 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 січня 2015 року складає 409785,07 гривень та судові витрати по справі.

Згідно розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, станом на 27 січня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 складається з заборгованості за кредитом - 22718,86 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1495,66 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 195,30 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 136,02 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 15,73 доларів США та штрафу (процентна складова) - 1227,29 доларів США. Всього заборгованість становить 25788,87 доларів США.

Згідно додаткової угоди № 1 від 05 березня 2013 року, укладеної між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_2 , були внесені зміни в кредитний договір № ROHMGK00000009 від 21 серпня 2007 року, а також змінено графік погашення кредиту. Відповідно до цієї додаткової угоди, сторони узгодили, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у графіку погашення кредиту, терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення і заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою.

В процесі розгляду даної справи, за клопотанням відповідачки ухвалою суду було призначено судово-економічну експертизи, проведення якої було доручено експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Експертом проведено дослідження та складено висновок № 7036 від 30 червня 2017 року. За результатами проведеного дослідження, сума заборгованості по кредиту станом на 27 січня 2015 року становить 22613,10 доларів США, в тому числі: 22 242,11 доларів США - сума строкової заборгованості по кредиту, 370,99 доларів США - сума простроченої заборгованості по кредиту; сума заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами станом на 27 січня 2015 року становить 1495,65 доларів США, в тому числі 303,36 доларів США - сума строкових відсотків та 1192,29 доларів США - сума прострочених відсотків; сума заборгованості по комісії (винагорода) станом на 27 січня 2015 року становить 195,30 доларів США, в тому числі 50 доларів США - сума строкової комісії та 145,30 доларів США - сума простроченої комісії. У зв`язку з відсутністю в матеріалах, що надані на дослідження експерту, документів бухгалтерського обліку банку, які підтверджують нарахування та погашення пені, штрафу та штрафних санкцій, експерт не мав можливості підтвердити суму заборгованості пені станом на 27 січня 2015 року та суму заборгованості фіксованої частини штрафу і процентної складової штрафу станом на 27 січня 2015 року. Висновок експерта є обґрунтованим і сумніву у суду не викликає.

Експерт Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Данилюк Н.К., в судовому засіданні пояснила, що нею було проведено судово-економічну експертизу за матеріалами даної цивільної справи і складено висновок № 7036 від 30 червня 2017 року, який вона підтримує повністю. З приводу першого питання, дослідженого у висновку зазначила, що було дві виписки по рахунку ОСОБА_2 , у яких є розбіжності. За розрахунком, здійсненим банком, заборгованість становить 22718,86 доларів США, проте згідно даних виписки - сума інша, з різницею у 100 доларів США. Також в процесі дослідження було встановлено, що банк підвищував відсоткову ставку в односторонньому порядку в період з 22 серпня 2007 року по 21 жовтня 2008 року та в період з 21 жовтня 2008 року по 27 січня 2015 року. Аналіз виписок по рахунку підтверджує суму заборгованості, що вказана у висновку. Щодо правильності, чи неправильності виписок експерт пояснила, що вона не може визначити такого, лише досліджує матеріали, що надані їй на експертизу.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку заборгованість за кредитним договором № ROHMGK00000009 від 21 серпня 2007 року повинна бути стягнута з ОСОБА_2 , оскільки відповідачкою та її представником не оспорювався факт отримання коштів за кредитним договором, а вказується лише на той факт, що представник позивача звернувся до суду передчасно.

Щодо суми заборгованості, то суд не може взяти до уваги розрахунок, що наданий банком, оскільки він не відповідає умовам даного кредитного договору та розрахунковим документам, не показує суми стосовно кожної окремої частини несплаченого чергового платежу, відсотків чи комісії, тому такий розрахунок не може вважатись належним та допустимим доказом.

Натомість, суд приймає до уваги висновок судово-економічної експертизи № 7036 від 30 червня 2017 року та визнає його як належний і допустимий доказ по справі, оцінивши вищенаведений висновок на предмет того, чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Враховуючи визнання відповідачкою таїї представником позовних вимог в частині стягнення на користь позивача суми, яку визначено висновком експертизи, а саме: сума заборгованості по кредиту станом на 27 січня 2015 року - 22613,10 доларів США, сума заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 1495,65 доларів США, сума заборгованості по комісії (винагорода) - 195,30 доларів США, загалом - 24 304,05 доларів США, суд вважає за необхідно задовольнити позов в цій частині. Тобто суд задовольняє позов частково.

Що стосується стягнення пені і штрафів, то суд вважає, що ці суми до стягнення не підлягають з наступних підстав. Позивачем не надано доказів, які б категорично вказували на правильність розрахунку суми пені і суми штрафів. Бухгалтерські документи обліку банку, які б підтверджували нарахування та погашення пені і штрафів ні суду, ні експерту надані не були, тому експерт не зміг підтвердити правильність нарахування сум пені і штрафів. Це викликає сумнів у суду в частині правильності нарахування пені і штрафів, які трактуються на користь відповідачки.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 525, 526, 530, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

(правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"):

- заборгованість по кредитному договору № ROHMGK00000009 від 21 серпня 2007 року станом на 27 січня 2015 року в сумі 24304 (двадцять чотири тисячі триста чотири) долари 05 центів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 січня 2015 року складає 386191 (триста вісімдесят шість тисяч сто дев`яносто одна) гривня 35 копійок і складається з: заборгованості по кредиту в сумі 22 613 (двадцять дві тисячі шістсот тринадцять) доларів 10 центів США, заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 1 495 (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять) доларів 65 центів США, заборгованості по комісії (винагорода) в сумі 195 (сто дев`яносто п`ять) доларів 30 центів США;

- сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк"), що знаходиться за адресою: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, № 50, , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та відшкодування судових витрат), МФО 305299.

Відповідачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , виданий 23 лютого 2010 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Остапчук Л.В.