КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року місто Київ

Справа 360/1552/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14933/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року (у складі судді Унятицького Д.Є. інформація щодо складання повного тексту відсутня) про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління Київської області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив звільнити з-під арешту, накладеного постановою відповідача від 12 квітня 2010 року нерухоме майно: 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0015 , що розташована на території Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області; земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0019, що розташована по АДРЕСА_1 .

Позивач подав заяву відповідно до якої відмовився від вимоги про звільнення з-під арешту земельної ділянки в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :04:004:0019 , яка належить йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю, виданого Дружнянською сільською радою 09 сесії, 06 скликання від 25 листопада 2017 року.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року передано цивільну справу № 360/1552/19 для розгляду по суті до Любарського районного суду Житомирської області, що розташований за адресою: 13100, смт.Любар Житомирської області, вул. Незалежності, 36.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту в частині звільнення з під арешту земельної ділянки в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:004:0019.

Не погоджуючись з ухвалою про закриття провадження, 07 жовтня 2019 року, згідно поштової відмітки (а.с. 46 ) ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції до Бородянського районного суду Київської області.

В апеляційній скарзі посилається на ст. 31 ЦПК України, якою передбачено порядок передачі справи з одного суду до іншого та на порушення норм процесуального права при вирішенні питання щодо закриття провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились. Про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження в даній справі, суд першої інстанції задовольнив заяву позивача про відмову від позовної вимоги про звільнення з-під арешту земельної ділянки в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04 : 004 :0019.

Також 23 вересня 2019 року ухвалою Бородянського районного суду Київської області передано цивільну справу № 360/1552/19 про звільнення майна з-під арешту, а саме 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :08 :001: 0015 , що розташована на території Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області для розгляду по суті до Любарського районного суду Житомирської області, що розташований за адресою: 13100, смт.Любар Житомирської області, вул. Незалежності, 36.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив звільнити з-під арешту накладеного постановою відповідача від 12 квітня 2010 року нерухоме майно: 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0015 , що розташована на території Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області; земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0019, що розташована по АДРЕСА_1 .

19 вересня 2019 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про відмову від частини позовних вимог (а.с. 31) , а саме про звільнення з-під арешту земельної ділянки в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :04:004:0019 , яка належить йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю, виданого Дружнянською сільською радою 09 сесії, 06 скликання від 25 листопада 2017 року.

Зазначив, що з 01.09.2019 року має певний борг перед людьми, і тому земля має бути під арештом, щоб не забрали за борги.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Подання заяви про відмову від позову - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, подати заяву про відмову від позову позивач має право на будь-якій стадії процесу. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі в частині позовних вимог є цілком обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на конкретні норми процесуального права, які порушив суд при вирішенні заяви про закриття провадження.

Посилання позивача на порушення вчинені під час передачі справи до іншого суд, оцінені апеляційним судом під час вирішення апеляційної скарги на ухвалу суду про передачу справи до іншого суду.

Інші доводи в апеляційній скарзі відсутні.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому виходячи з приписів ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді