Справа №: 272/1222/19
Провадження № 2/272/631/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мостівської сільської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 8,4988 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067. Вказаний вище Державний акт на право приватної власності на землю було втрачено, про що розміщено відповідне оголошення в районній газеті "Новини Андрушівщини".

За життя, а саме 23 березня 2004 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений секретарем Мостівської сільської ради Андрушівського району, зареєстрований в реєстрі за №23, відповідно до положень якого все належне їй на день смерті майно спадкодавиця заповіла ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає. При цьому, спадкодавиця ОСОБА_3 хоч і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично постійно проживала разом з позивачем ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 .

Щодо розбіжностей в написанні по батькові спадкодавиці: " ОСОБА_3 " "ОСОБА_3" позивач вказав, що дані розбіжності зумовлені впливом російської мови, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, неоднозначною етимологією імені та деякими ареально - говірковими фонетичними особливостями. Ідентифікація таких записів у документах ґрунтується на їх співвіднесенні. Розбіжності в записах виникли внаслідок неоднозначної мотивації базової твірної основи антропоніма та зумовлені впливом усного мовлення, а тому є ідентичними.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в позасудовому порядку він невзмозі реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , а саме на вказану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки у визначений законодавством строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, та не може підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавицею. Крім того, ще однією перешкодою в реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 є втрата Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Визнати за ним, ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 8,4988 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067. Судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Представник позивача адвокат Гарастівський С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача Мостівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Допитані в ході судового засідання свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони проживають по АДРЕСА_4 , та їм відомо, що померла ОСОБА_3 на день смерті постійно проживала разом із позивачем ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 . Також свідки вказали, що позивач доглядав за померлою до дня її смерті, та поховав її за власні кошти.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.6). На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області №254 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 8,4988 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067 виданого на ім`я ОСОБА_3 (а.с.11). Вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067 втрачено, про що розміщено відповідне оголошення в районній газеті "Новини Андрушівщини" випуск №40 (9986) від 13 вересня 2019 року (а.с.12).

Розбіжності в написанні по батькові спадкодавиці: " ОСОБА_3 " "ОСОБА_3" зумовлені впливом російської мови, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, неоднозначною етимологією імені та деякими ареально - говірковими фонетичними особливостями. Ідентифікація таких записів у документах ґрунтується на їх співвіднесенні. Вони виникли внаслідок неоднозначної мотивації базової твірної основи антропоніма та зумовлені впливом усного мовлення, а тому є ідентичними.

За життя, а саме 23 березня 2004 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за №23, відповідно до положень якого спадкодавиця все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_2 . Вказаний вище заповіт станом на 31.03.2008 не змінено та не скасовано (а.с.10). Відповідно до довідки виданої Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області №253 вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживала в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_2 , який доглядав за нею до дня смерті (а.с.9). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що з 19 лютого 1997 року по 25 грудня 2009 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.35). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.24-25).

В позасудовому порядку позивач ОСОБА_2 невзмозі реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , а саме на вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю було втрачено, а також не підтверджено факт постійного проживання позивача із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом нотаріуса від 10.09.2019 (а.с.17).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1223, 1225, 1245, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 125 ЗК України.

Відповідно до абзацу другого п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку, якщо спадкоємець фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то зазначена обставина є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту має юридичне значення, та необхідне позивачу для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , а інший шлях його встановлення - відсутній. Вищевказаний факт підтверджується довідкою виданою Мостівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області №253 від 11 вересня 2013 року, показаннями свідків наданими в судовому засіданні в ході розгляду справи, та не заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач по справі ОСОБА_2 має право на спадкування майна після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1245, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 80, 81, 125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на земельну ділянку площею 8,4988 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №011067, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець