233 № 233/3296/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н е/

31 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу №233/3296/19 за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4 ) «про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

-стягнути з відповідача на його (позивача) користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10000,00 грн.;

- стягнути з відповідача на його (позивача) користь відшкодування моральної шкоди у сумі 10000,00 грн.,

пославшись на таке:

Позивач є власником транспортного засобу NISSAN NОТЕ реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20 квітня 2019 року о 13 годині 30 хвилин в м. Костянтинівці Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за таких обставин:

ОСОБА_3 , керуючи належним йому на праві власності автомобілем SКОDА Octavia TOUR, р/н НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Європейській, при виїзді на проспект Ломоносова м. Костянтинівки не виконав вимоги знаку 2.2 Правил дорожнього руху України (проїзд без зупинки заборонено), не надав перевагу автомобілю NISSAN NОТЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Позивача, який рухався по головній дорозі, в результаті чого належний ОСОБА_2 транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень, а сам ОСОБА_2 - ушкоджень здоров`я.

Діями водія ОСОБА_3 Позивачу було завдано матеріальних збитків, які відповідно до рахунку-фактури №_233 від 26 квітня 2019 р. складають 271510,00 грн.

На момент скоєння ДТП відповідальність водія транспортного засобу SКОDА Octavia TOUR, р/н НОМЕР_2 , була застрахована Відповідачем. Відповідно до копії страхового полісу страховий ліміт складає 100 000,00 грн, тоді як спричинена Позивачу шкода складає 271510,00 грн. Середня вартість автомобіля NISSAN NОТЕ, 2008 р.в. складає 200 000,00 грн, тому, як передбачено методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна 24.11.2003 №142/5/2092, якщо вартість відновлювального ремонту більше вартості самого автомобіля, то шкода в такому випадку встановлюється у розмірі ринкової вартості такого транспортного засобу.

На теперішній час Відповідач не сплатив жодної копійки в рахунок погашення шкоди, яка перевищує ліміт страхування, і намагається уникнути матеріальної відповідальності виставляючи на продаж своє майно, зокрема автомобіль, про що свідчить електронний доказ з сайту РСТ Україна.

За приписами ст.ст.1166 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ч.1 п.1 ЦК України спричинена Позивачу шкода має бути відшкодована Відповідачем.

Крім того, Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та втратою майна внаслідок ДТП з вини ОСОБА_3 Зазначені страждання пов`язані з розладом нормального способу життя, нервовій напрузі та переживаннях з приводу проходження лікування, втрати майна, необхідністю вчиняти дії, пов`язані зі стягненням шкоди, у свій вільний час, неможливістю вільно пересуватися у процесі життєдіяльності та виконання своїх службових обов`язків. Моральну втрату оцінює в 10000,00 грн.

Судовою ухвалою від 14.06.2019 відкрите провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.37-38).

Судовою ухвалою від 09.07.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.44).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі за наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач, представник відповідача, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.134): від відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи через неможливість явки у судове засідання його представника ОСОБА_4 , яка зайнята на слідчій дії у кримінальній справі (а.с.135).

З урахуванням тієї обставини, що за клопотаннями сторони відповідача неодноразово відкладалися судові засідання: 10.09.2019 заява відповідача про відкладення у зв`язку з хворобою представника (а.с.119), 25.09.2019 клопотання представника відповідача про відкладення для ознайомлення з матеріалами справи (а.с.127), 17.10.2019 за заявою представника відповідача про відкладення у зв`язку з перебуванням на лікарняному (а.с.31), - суд згідно з частиною 4 статті 223 ЦПК України ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача, його представника на підставі наявних у справі даних та доказів.

При цьому, з огляду на те, що частина 1 статті 280 ЦПК України ухвалення заочного рішення відносить до дискреції суду, а також з урахуванням тієї обставини, що про відкриття провадження по справі сторона відповідача була обізнана тривалий проміжок часу, проте ані відзиву, ані будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надала, суд не вважає за необхідне ухвалювати по справі заочне рішення.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку:

20.04.2019 приблизно о 13 годині 30 годині водій ОСОБА_3 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки SKODA OKTAVIA TOUR, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому в якості пасажиру перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по проїжджій частині вул. Європейська з боку вул. Громова в напрямку вул. Промислова у м. Костянтинівці Донецької області зі швидкістю приблизно 50 км/год, діючи в порушення вимог дорожнього знаку 2.2, вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України (які регламентують:

2. Знаки пріоритету

2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху),

належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, належним чином не переконавшись, що його подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед виїздом на головну дорогу з другорядної дороги, а саме на перехрестя доріг вул. Європейська та пр. Ломоносова, не переконався в безпеці руху, зокрема не надав перевагу у праві на рух транспорту, який рухався по головній дорозі, де здійснив зіткнення з автомобілем NISSAN NOTE 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїжджій частині проспекту Ломоносова м. Костянтинівки зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Леваневського, яка була головною відносно вулиці Європейська міста Костянтинівка.

В умовах даної дорожньої обстановки водій автомобіля марки SKODA OKTAVIA TOUR, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути вище зазначеної події, шляхом належного виконання вимог дорожнього знаку 2.2, вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог дорожнього знаку 2.2, вимог пункту 16.11 Правил дорожнього України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Зазначені обставини підтверджені:

ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року (набрала чинності 11.07.2019), якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 20 квітня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрите, ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України (а.с.109),

а також матеріалами кримінальної справи №233/3604/19 (оглянуті у судовому засіданні), зокрема протоколом огляду місця ДТП від 20.04.2019 щодо обстановки на місці дорожньо-транспортної пригоди та стану автотранспортних засобів учасників ДТП, з якої вбачається, що NISSAN NOTE 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав таких ушкоджень: пошкоджена ліва сторона, повністю пошкоджена передня сторона автомобіля ліва передня і праві двері передні (а.с.136-144), висновком № 2844 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи щодо відповідності дій учасників ДТП Правилам дорожнього руху України та технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів (а.с.147-150).

За рахунком-фактурою №233 від 26.04.2019 калькуляція за ремонт автомобіля NISSAN NOTE 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена на суму 271510,00 грн (а.с.13).

Належність ОСОБА_2 автомобіля NISSAN NOTE 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7).

Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2).

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

ОСОБА_3 за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля SKODA OKTAVIA TOUR, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має посвідчення водія на керування автомобілями категорії В (а.с.9).

Відсутність вини у скоєнні ДТП і, як наслідок, у спричиненні шкоди позивачу сторона відповідача не довела.

Тож відповідальність за спричинену позивачу шкоду має бути покладена на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розміру відповідальності, суд виходив за такого:

За наданими стороною позивача доказами пошкодженням автомобіля йому спричинена шкода в розмірі 271510,00 грн.

До стягнення заявлена сума відшкодування в розмірі 100000,00 грн з урахуванням тієї обставини, що цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу SKODA OKTAVIA TOUR, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», як це вбачається з Поліса №АМ/4476640, на суму 100000,00 грн (а.с.10,11).

Щодо обставини страхування цивільно-правової відповідальності відповідача Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14.02.2018 по справі №754/1114/15-ц роз`яснив:

«Відповідно до вимог ст.3 ЦПК 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст.1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК).

Відповідно до ст.511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності».

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована на суму 100000,00 грн, що недостатньо для повного відшкодування шкоди, тож деліктне зобов`язання зберігається до виконання відповідачем, який завдав шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним може бути одержана від страховика.

Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими й такими, що належить задовольнити.

Щодо відшкодування моральної шкоди:

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтею 1167 ЦК України, за якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2).

Внаслідок ДТП було пошкоджене не лише майно позивача, а й спричинена шкода його здоров`ю.

Так, за випискою 1687 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.14) ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «БЛІЛ КМР» м. Костянтинівки з 20.04.2019 по 03.05.2019 з приводу черепно-мозкової травми, забитої рани тім`яної області внаслідок ДТП (а.с.14).

Тож, суд, з огляду на приписи ст.ст.23,1167 ЦК України, вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру правопорушення, обґрунтування позивачем глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, а також вимог розумності і справедливості, і вважає, що заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди у сумі 10000,00 грн є обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1448,20 грн.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) «про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 20.04.2019, 100000 (сто тисяч) грн 00 коп., моральної шкоди - 10000 (десять тисяч) грн,

а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1448 (одна тисяча чотириста сорок вісім) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя