Дата документу 30.10.2019
ЄУ № 420/1419/19
Провадження №2/420/690/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16.03.2011 у цивільній справі №2-132/2011, та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16.03.2011 було розірвано шлюб між нею та відповідачем та з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2011 до повноліття дитини. Спільний син проживає разом з позивачем. Позивач посилається на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальне становище платника аліментів поліпшилося, хоча він офіційно не працює, однак фактично отримує регулярний дохід від роботи по найму у приватних осіб, у власності відповідача є житловий будинок, відповідач є фізично здоровим, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. В свою чергу позивач стверджує, що її матеріальне становище погіршилося, вона не отримує жодного доходу, на її утриманні знаходиться малолітня дитина від іншого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коштів, які вона отримує від відповідача у вигляді аліментів у розмірі 300,00 грн, недостатньо для утримання сина ОСОБА_5 , оскільки левова частка грошей іде на придбання шкільного приладдя, одягу та взуття для нього, а також на придбання їжі, ліків та оплату комунальних послуг. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить збільшити розмір стягнутих аліментів.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.10.2019.

08.10.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.10.2019.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ј частки від його доходів.

Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , виданим Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області 11.05.2005.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 26.07.2019 за вих. №36324, неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16.03.2011 шлюб між сторонами був розірваний та з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2011 до повноліття дитини.

Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилалася на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , змінився її матеріальний та сімейний стан.

Судом встановлено, що 22.04.2015 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис за № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області 22.04.2015. Після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області 14.05.2015.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 26.07.2019 за вих. №36324, малолітній син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05.08.2019 за вих. № 27643, інформація про доходи позивача ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2018 року по 1 квартал 2019 року відсутня.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області за вих. № 569 від 29.07.2019, позивач ніяких видів допомоги не отримує.

Відповідно до довідки Рубіжанського міського центру зайнятості від 29.07.2019 за вих. № 11/04-1872, позивач не зареєстрована як безробітна.

Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Новопсковським районним судом Луганської області рішення у 2011 році про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінився сімейний та матеріальний стан одержувача аліментів, а саме: 22.04.2015 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син ОСОБА_4 , який також знаходиться на її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати сина, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те, що він не працює, не перебуває на обліку як безробітний.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач, як і раніше, отримує дохід від надання майна в лізинг, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів.

Посилання відповідача на відсутність офіційного працевлаштування не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є особою працездатного віку, має рівні з матір`ю сина обов`язки щодо його утримання.

Доказів погіршення матеріального стану або зміни сімейного стану, погіршення здоров`я, рівня отримуваних доходів або інших обставин, що унеможливлюють сплату аліментів, відповідачем не надано.

Разом з тим, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя та змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни, в тому числі до ст.182 СК України, та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 01.07.2019 по 01.12.2019 встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2118 грн.

Таким чином, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 300,00 грн. щомісячно, є значно нижчим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, і вочевидь не відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років значно змінився із часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки), імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження відсутня. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Разом з тим, вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі задоволенню не підлягає, оскільки позивач, всупереч вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду відповідні докази, які б стали підставою для стягнення аліментів відповідно до заявлених вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 354-356, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16 березня 2011 року, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши їх розмір з 300,00 грн. щомісячно до 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на рахунок НОМЕР_6 , отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Новопсковським РВ УДМС України у Луганській області 16.05.2015, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька