КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого - Панченка М.М.

cуддів - Іванченка М.М., Білич І.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та її представника - Троцюка ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лінії», третя особа - Фізична особа підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лінії», третя особа - фізична особа підприємець ОСОБА_3 , в якому просила зобов`язати відповідача відшкодувати позивачеві збитки, заподіяні невиконанням зобов`язання з перевезення пасажира, у розмірі 3 392 грн, що дорівнює вартості придбаних квитків, а також моральну шкоду в розмірі 6 784 грн.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 13.08.2015 року позивач придбала у ФОП ОСОБА_3 (представництві ТОВ «Українські лінії») іменний квиток для здійснення 05.09.2015 року поїздки автобусом з м. Рівне до пункту призначення - м. Брюссель (Бельгія) транзитом через Польщу, Німеччину, Нідерланди та у зворотньому напрямку з м. Брюссель до м. Рівне з «відкритою» датою, сплативши 3 392 грн за придбання квитків та тим самим уклавши з відповідачем договір перевезення.

Позивач зазначала, що згідно придбаних квитків 05.09.2015 року об 11 год. 50 хв. вона виїхала з м. Рівне, а відповідач зобов`язаний був забезпечити її прибуття на вокзал «Заходня» в м. Варшава о 21 год. 45 хв. для здійснення подальшої пересадки на рейс до м. Брюссель. Однак до м. Варшава автобус прибув із запізненням: не о 21:45, а о 23:30.

Не знаючи ні місця зупинки пересадочного автобусу, ні часу його прибуття, та зважаючи на ту обставину, що на автовокзалі 11 платформ та прибуває велика кількість транспорту, після висадки з автобуса позивач намагалася розшукати пересадочний автобус, неодноразово зверталась до екіпажу автобусу відповідача з проханням вказати місце стоянки наступного автобусу, проте розшукати автобус не вдалося, оскільки за твердженням позивачки він відправився в м. Брюссель до її прибуття на автовокзал в м. Варшава.

Вранці наступного дня позивач, з її слів, повернулась з Польщі до м. Рівне за власні кошти. Звернувшись до третьої особи в якої було придбано квитки з претензією про повернення грошових коштів, позивача було повідомлено, що перевізником прийнято рішення про часткову компенсацію перевезення в частині невикористаної поїздки Варшава-Брюссель та надання додаткової безкоштовної поїздки. Проте позивач відмовилась від такої компенсації та вважає, що відповідач має повернути повну вартість придбаних квитків, оскільки не виконав власні зобов`язання щодо забезпечення пересадки пасажира та доставки його в кінцевий пункт призначення. Відповідач в порушення Правил перевезення не запропонував позивачці альтернативний вид транспорту для продовження поїздки, залишивши її в пункті пересадки і відмовившись від виконання договірних зобов`язань, тим самим заподіявши ОСОБА_1 моральні страждання, які вона оцінила в 6 784 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В поданих апеляційних скаргах позивач та її представник, посилаючись на доводи позовної заяви, яким, на його думку, не була надана належна оцінка судом, просить зазначене рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, ухваливши нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі послалася на те, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та не надано повної інформації про послугу, що надається, зокрема в частині особливостей здійснення пересадки на інший рейс.

Представник позивача в апеляційній скарзі зазначив, що судом встановлено обставини, на які відповідач посилався без надання належних і допустимих доказів. Вказував, що судом не враховано, що відповідач не надав акту про не з`явлення ОСОБА_1 на посадку на автовокзалі в м. Варшава, а також ту обставину, що відповідач згідно внутрішніх правил перевезення відповідає за невдалі пересадки, що зазначені в квитку пасажира.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційні скарги в межах заявлених доводів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.08.2015 року ОСОБА_1 придбала у ФОП ОСОБА_3 квиток № 4910353 на поїздку Рівне-Брюссель, яка мала відбутись 05.09.2015 року об 11 год. 50 хв. з м. Рівне до м. Варшава (вокзал «Заходня») з орієнтовним прибуттям 05.09.2015 року о 21 год. 45 хв. та з подальшим продовженням маршруту(пересадкою) з м. Варшава (вокзал «Заходня») орієнтовно о 22 год. 00 хв. 05.09.2015 року до м. Брюссель (орієнтовне прибуття 06.09.2015 року о 15 год. 10 хв).

Квитки у зворотньому напрямку з м. Брюссель до м. Рівне з пересадкою в м. Варшава були придбані з «відкритою» датою.

За придбані квитки позивач сплатила 3 392 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що автобус рейсом Рівне-Варшава прибув на автовокзал «Заходня» о 23 год. 30 хв., у зв'язку з затримкою при перетині кордону.

Крім того, судом установлено, що пересадочний автобус рейсом Рига-Париж чекав на автовокзалі «Заходня» прибуття автобуса з м. Рівне та відправився за маршрутом о 23 год. 45 хв., що підтверджується листом ТОВ «Українські лінії» від 10.07.2017 року та листом компанії «Ecolines Estonia OU» від 18.09.2015 року.

ОСОБА_1 на посадку до вказаного автобуса не прибула та 06.09.2015 року о 08 год. 30 хв. вирушила з м. Варшава до м. Рівне, скориставшись послугами відповідача шляхом використання зворотнього квитка з «відкритою» датою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що позивач не довів той факт, що невдала пересадка сталася з вини відповідача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами правовідносин, що виникають з договору перевезення.

Стаття 922 ЦК України визначає, що за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров`ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника.

У разі відмови пасажира від перевезення з причини затримки відправлення транспортного засобу перевізник зобов`язаний повернути пасажиру провізну плату.

Якщо поїздка пасажира з пункту пересадки не відбулася внаслідок запізнення транспортного засобу, який доставив його у цей пункт, перевізник зобов`язаний відшкодувати пасажирові завдані збитки.

Згідно з положеннями статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

За змістом статей 629 та 526 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України) .

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 145 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. N 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. N 1184 на час виникнення правовідносин між сторонами) передбачали, що перевізник зобов`язаний, зокрема: вживати заходів до забезпечення безпечної, зручної поїздки пасажирів і зберігання та/або доставки багажу згідно з договором перевезення і розкладом руху; організовувати проїзд пасажирів до місця призначення за маршрутом без додаткових фінансових витрат пасажирів, насамперед осіб з обмеженими фізичними можливостями, громадян похилого віку, вагітних жінок, пасажирів з дітьми дошкільного віку, у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу чи настання надзвичайної або невідворотної за даних умов події.

Пунктом 40 Правил передбачено, що за договором перевезення пасажира автобусом перевізник зобов`язується безпечно перевезти пасажира до пункту призначення, а в разі здавання ним багажу - доставити до пункту призначення багаж та видати його пасажиру або уповноваженій ним особі. Пасажир зобов`язується внести установлену плату за проїзд, а в разі здавання багажу до багажного відділення - плату за його перевезення.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилалася на те, що відповідач не виконав взяті на себе в договорі перевезення обов`язки та не забезпечив належного проведення пересадки у проміжному пункті призначення.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначені доводи спростовуються наданими сторонами доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, придбаваючи квитки у ФОП ОСОБА_3 позивач погодилася з тим, що вона ознайомлена з правилами перевезення пасажирів та багажу на автобусах Ukrlines, Ecolines Estonia OU, про що прямо зазначено в квитку /а.с. 6/.

Згідно з пунктом 6.4 Порядку реалізації квитків, правил перевезення пасажирів і багажу ТОВ «Українські лінії», перевізник зобов`язаний використовувати всі залежні від нього засоби для перевезення і доставки пасажира і багажу в пункт призначення в розумні терміни. Розклад руху автобусів, вказаний на квитках, сайті, плакатах, рекламних буклетах та інших документах є інформаційним і точне виконання його не гарантовано.

Аналогічне застереження про орієнтованість часу прибуття в пункти призначення міститься також і в квитку, придбаному ОСОБА_1 .

Пунктом 1.16 Порядку реалізації квитків, правил перевезення пасажирів і багажу ТОВ «Українські лінії» передбачено, що перевізник не гарантує своєчасне прибуття в пункти пересадки, пересадку на інші рейси і транспорт, стикування рейсів. Перевізник не несе відповідальність за відхилення від розкладу, несвоєчасне подання транспортного засобу, що виникли внаслідок обставин непереборної сили (включаючи, але не обмежуючись: погодні умови, затори ("пробки") на дорогах, дії держорганів, простої, черги і затримки на прикордонних переходах (в пунктах пропуску, погодних умов, в разі об`їздів і інших, що не залежать від перевізника, причин, а також дії самих пасажирів, що впливають на виконання зобов`язань) або інших обставин (технічні неполадки автобуса по дорозі до місця відправлення), які Перевізник, незважаючи на вжиті заходи, не зміг передбачити і запобігти.

Згідно з п.3.1 вказаних Правил пасажир зобов`язаний, до придбання квитка ознайомитися з Правилами перевезення пасажирів і багажу, порядком реалізації квитків, тарифами на перевезення, визначити дату / дати планованої поїздки, забезпечити наявність документів, необхідних для поїздки. Пасажир зобов`язаний враховувати можливість затримки рейсу при плануванні своєї подорожі, подальших пересадок на інші види транспорту.

Судом об`єктивно встановлено, що орієнтовним часом прибуття рейсу Київ-Варшава(на який у м. Рівному була здійснена посадка позивачкою) до автовокзалу «Заходня» в м. Варшава було 21 год. 45 хв. за місцевим часом.

Однак, у зв'язку з затримкою рейсу при перетині кордону, тобто не з вини перевізника, автобус, у якому в тому числі перебувала позивачка, прибув до м. Варшави о 23 год. 30 хв., що не заперечується сторонами.

При цьому, рейс Рига-Париж, на який мала здійснити пересадку ОСОБА_1 з метою відправлення до кінцевого пункту призначення в м. Брюссель, очікував на автовокзалі «Заходня» пасажирів рейсу Київ-Варшава, яким необхідно було здійснити пересадку, до 23 год. 49 хв. Таких пасажирів, окрім ОСОБА_1 , було 8, які успішно здійснили пересадку та продовжили подальший маршрут рейсом Рига-Париж.

Зазначена інформація вбачається з відповіді ТОВ «Українські лінії» від 10.07.2017 року на адвокатський запит представника позивача /а.с. 23/ та листа-підтвердження компанії «EcolinesEstonia OU», яка здійснювала вказаний рейс Рига-Париж, від 18.09.2015 року.

Позивач зазначала, що їй не було відомо ні місця зупинки пересадочного автобусу, ні часу його прибуття та відправлення.

Проте такі твердження спростовуються інформацією, вказаною на квитку, в якому зазначено, що в м. Варшава автобус прибуває на автовокзал «Заходня» платформи 10, 11. Вказано номер телефону в автобусі Warszawa (Zachodnia) - Brussels НОМЕР_2 та зазначено перевізника по маршруту Ecolines Estonia OU, а також номер автобусу - НОМЕР_3 .

Згідно з Інструкцією по пересадці для провідників маршруту Київ-Варшава, після отримання інформації про час прибуття в Варшаву і номерів автобусів, українська стюардеса, зобов`язана кожному пересадочному пасажиру роз`яснити схему пересадки та написати номер пересадочного автобуса на квитку (п.3). Крім того, в пункті 8 Інструкції зазначено, що стюардеса зобов`язана відповідати на питання пасажирів, направляти їх до необхідних платформ (автобусів).

Тобто, позивач була повідомлена щодо номеру пересадочного автобуса та місця його розташування, маючи 20 хвилин для проведення пересадки, однак на посадку на рейс Рига-Париж(проміжні пункти Варшава-Брюссель), не прибула.

Згідно листа «EcolinesEstonia OU», яка здійснювала вказаний рейс Рига-Париж, від 18.09.2015 року вбачається, що екіпаж рейсу Рига-Париж намагався розшукати єдину з 9 пасажирів рейсу Київ-Варшава, яка не прибула на посадку до автобусу GTF204, здійснюючи дзвінки по телефону, зазначеному позивачкою при придбанні квитків, однак відповіді на дзвінки не отримали.

Відповідно до п. 5.11 Порядку реалізації квитків, правил перевезення пасажирів і багажу ТОВ «Українські лінії», у випадку, якщо контактний/мобільний телефон, вказаний Пасажиром у квитку, виявився невірним, і по ньому не було можливості зв`язатися з Пасажиром або надіслати смс, компанія-перевізник знімає з себе відповідальність щодо інформування клієнта заздалегідь при будь-яких змінах, пов`язаних з рейсом. Претензії за такими випадками прийматися не будуть.

Доводи апеляційної скарги представника позивача з посиланням на пункт 1.17 Порядку реалізації квитків, правил перевезення пасажирів і багажу ТОВ «Українські лінії» не можуть бути прийняті судом, з огляду на наступне.

Згідно указаного пункту, Перевізник не несе відповідальність за будь-які невдалі пересадки на будь-які види транспорту з причини відхилення від графіка руху, за винятком пересадок, які зазначені у квитку. Якщо Пасажир не встигає до гарантованої пересадки, зазначеної у квитку, Перевізник забезпечує Пасажира альтернативним видом транспорту. У разі відмови пасажира скористатися альтернативним видом транспорту, Перевізник повертає вартість поїздки, зазначеної у квитку.

Разом з тим, як було встановлено судом, перевізник забезпечив завчасне(за 20 хвилин) прибуття пасажира ОСОБА_1 до місця пересадки, роз`яснив позивачці схему пересадки із зазначенням номеру пересадочного автобуса, однак остання на посадку на рейс Рига-Париж не з`явилася з незалежних від перевізника причин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що перевізником не було надано споживачеві повну інформацію щодо послуги, яка надається, зокрема особливостей пересадки, не можуть бути прийняті судом, оскільки придбаваючи квитки споживач була обізнана про те, що проміжок часу, необхідний для пересадки, був визначений в 15 хвилин(орієнтовний час прибуття рейсу Київ-Варшава до вокзалу «Заходня» - 21 год. 45 хв., орієнтовний час відправки з вокзалу «Заходня» рейсу Рига-Париж - 22 год. 00 хв. - а.с. 105), а також усвідомлювала, що така пересадка підлягає здійсненню у вечірній/нічний час.

Та обставина, що рейс позивачки на 2 години був затриманий на кордоні, жодним чином не вплинула на факт очікування позивачки пересадочним автобусом (протягом 20, а не 15 хвилин, як було спочатку погоджено сторонами).

Порядок реалізації квитків, правила перевезення пасажирів і багажу передбачають, що Пасажир має право Відмовитися від поїздки до відправлення автобуса і отримати до повернення суму грошових коштів, рівну вартості проїзду за вирахуванням штрафних санкцій, встановлених Перевізником. Повернення здійснюється тільки агентством, в якому купувався квиток при пред`явленні пасажиром документа, що посвідчує особу, квитка і касового чека про оплату. Повернення можна зробити тільки протягом 6 місяців з дня оформлення відмови. Повернення коштів по дублікату квитка - не можливе (п.2.6 Правил).

При поверненні діють наступні правила:

- Повертається 80% від вартості поїздки, якщо квиток здається раніше, ніж за 24 години до відправлення;

- Повертається 50% від вартості поїздки, якщо квиток здається пізніше, ніж за 24 години до відправлення, але більш ніж за 1 годину до відправлення ;

- Вартість поїздки не повертається, якщо квиток здається менш, ніж за годину до відправлення автобуса;

- Після відправлення автобуса гроші за невикористану поїздку не повертаються.

Згідно п. 3.3 Порядку реалізації квитків, правил перевезення пасажирів і багажу ТОВ «Українські лінії», у випадку неявки пасажира у пункт відправлення, згідно зазначених у квитку дати та часу, квиток анулюється зі 100% утриманням коштів, а у випадку поїздки з пересадкою/зміною автобуса, також автоматично анулюються з 100% утриманням коштів усі наступні частини поїздки, а усі місця звільняються для продажу.

За таких обставин, у зв'язку з тим, що не здійснення ОСОБА_1 пересадки відбулося не з вини перевізника, квиток, придбаний позивачкою, вважається анульованим, а кошти за невикористану поїздку не повертаються.

Квиток у зворотньому напрямку Варшава-Рівне з «відкритою» датою був використаний позивачкою 06.09.2015 року, як об`єктивно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відповідач, незважаючи на відсутність власної вини в ситуації, що склалася, та з метою уникнення конфлікту, пропонує позивачу повернення коштів за поїдку Варшава-Брюсель, однак позивач не звертається до відповідача щодо отримання вказаної суми коштів.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем було виконано власні зобов`язання за договором перевезення, проте позивач з власної необережності не здійснила пересадку на рейс Варшава-Брюссель, апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, як ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 таїї представника - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді