КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/898/18
Провадження №2/319/8/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Мальованого В.О.

за участі секретаря судового засідання Синякової О.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Більмак Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом, в якому прохає суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2014 року, офіційно шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина, ОСОБА_5 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області 08 травня 2015 року, запис про батька дитини вчинено зі слів позивача в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме батьком дитини записано « ОСОБА_6 », однак фактично ним є відповідач. Сторони зараз не проживають разом, хоча іноді спілкуються по телефону. Проти свого батьківства відповідач ніколи не заперечував, однак з невідомих позивачу причин добровільно внести зміни до свідоцтва про народження дитини відмовляється. До сина ОСОБА_3 завжди відносився з любов`ю, приділяв багато уваги, займався його вихованням, створював усі належні умови для його проживання та розвитку. Відповідач також підтримував прекрасні відносини зі старшою донькою позивача ОСОБА_7 В позивача є фото, де відповідач зображений разом з сином. Після розірвання фактичних шлюбних відносин з відповідачем, ОСОБА_1 переїхала до смт. Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, де наразі проживає. Остання неодноразово пропонувала ОСОБА_3 разом звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до свідоцтва про народження дитини, проте він відмовляється. В подальшому визнання батьківства відповідача дозволить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у разі його відмови добровільно надавати матеріальну допомогу. За даних обставин позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

08 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.( а.с.22).

31 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_3 скористався своїм правом, передбаченим ст.178 Цивільного процесуального кодексу України, на надання відзиву на позовну заяву, в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказав, що він з позивачем почали фактично проживати у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2014 року. Дитина народилась у квітні 2015 року. Тож якби він був батьком дитини, то вона повинна була народились шестимісячною. Доказів того, що дитина народилась передчасно позивачем надано не було, тому він не визнає свого батьківства стосовно ОСОБА_5 та заперечує проти позову ( а.с.25).

04 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження, у справі призначено судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку ( а.с.37-38).

30 січня 2019 року провадження у справі відновлено в зв`язку з наданням експертного висновку на адресу суду. (а.с. 63).

14 червня 2019 року у справі призначено судово-генетичну експертизу (аналіз ДНК - тест на батьківство (батько+дитина)), провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку ( а.с.97).

08 жовтня 2019 року провадження у справі відновлено в зв`язку з наданням експертного висновку на адресу суду. (а.с.131).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_3 вона почала зустрічатись в серпні 2014 року, з жовтня 2014 року почали проживати з ним у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб не реєстрували. В квітня 2015 року народився син, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 відмовився від подання спільної заяви в органи державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації народження сина, запис про батька її сина вчинено з її слів і зазначений як " ОСОБА_6 ". На даний час вони разом не проживають . До сина ОСОБА_3 завжди відносився з любов`ю, приділяв багато уваги, займався його вихованням, що також можуть засвідчити фотографії , які додані нею до позову. Після розірвання фактичних шлюбних відносин з відповідачем, вона переїхала до смт. Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, де наразі проживає. Вона неодноразово пропонувала ОСОБА_3 разом звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до свідоцтва про народження дитини, проте він відмовляється. В подальшому визнання батьківства відповідача дозволить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у разі його відмови добровільно надавати матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнали, заперечували проти його задоволення. Відповідач ОСОБА_3 вказав, що своє батьківство не визнає. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що з позивачем ОСОБА_1 познайомився в серпні 2014 року, в них зав`язались близькі стосунки. З жовтня 2014 року вони почали проживати з позивачем у фактичних шлюбних відносинах. Дитина, батьківство якої прохає встановити позивач, народилась уже в квітні 2015 року, тобто через шість місяців, а не як всі діти через 40 тижнів. Доказів того, що дитина була народжена передчасно позивачем не надано, тому він стверджує , що ОСОБА_5 не його син.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що ставить під сумнів висновки проведених судово-генетичних експертиз, оскільки в них неоднозначно зазначені висновки про ймовірне батьківство ОСОБА_3 , і висновок експерта про ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999754% не відповідає міжнародним стандартам зазначення висновку про ймовірне батьківство.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є : батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_1 ( а.с.9).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги № 8 від 08 травня 2015 року, відомості про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані за вказівкою матері згідно ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с.19).

Сторони у справі визнали , що познайомилися у серпні 2014 року і визнали факт спільного проживання з жовтня 2014 року у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Згідно висновку експерта комплексної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №590 (к)/124(мг) від 16 січня 2019 року, кров громадянина ОСОБА_3 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Кров громадянки ОСОБА_1 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А зосерологічної системи АВ0.

Кров дитини ОСОБА_5 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.

При імунологічному дослідженні зразків припустимого батька, матері та дитини за еритроцитарною системою АВ0 встановлено, що батьківство громадянина ОСОБА_3 у відношенні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , не виключається.

Відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини для 22 із 23 досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Для одного локусу із 23 досліджених ця умова не виконується, що можливо за рахунок мутації локусу D5S818 при формуванні статевих клітин батька.

Тобто, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв"язків, за результатами дослідження 22 локусів складає не менше 99,9999999%, з урахуванням мутації в одному локусі - не менше 99,9999%. ( а.с.53-57).

Згідно висновку генотипоскопічного дослідження № 23452 від 25 вересня 2019 року, біологічне батьківство учасника " ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 " відносно учасника " ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в рамках проведеного дослідження не виключається.

Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999754% ( а.с.112-130).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13 пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є : рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, від 07 травня 2009 року).

Вислухав пояснення сторін , дослідивши матеріали молекулярно-генетичної експертизи та генотипоскопічного дослідження, за якими з високим рівнем вірогідності 99,999% та 99.999% відповідно, біологічним батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , суд приходить до переконання про доведеність цих обставин.

Заперечення відповідача проти позову зводяться до того , що дитина народилася за його підрахунками не в сорокотижневий строк , з дня початку їх позивачем шлюбних стосунків, не підтверджуються належними доказами і не спростовують висновків експертиз , тому не можуть бути прийняті судом , як підстава для відмови в задоволенні позову.

Отже, суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 128,129 СК України , ст.ст.209, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт.Більмак Більмацького району Запорізької області батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Більмак Більмацького району Запорізької області , народженого ОСОБА_1 , громадянкою України ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок , та витрати на проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в сумі 6 510 (шість тисяч п`ятсот десять) гривень 00 копійок, а всього 7 204 (сім тисяч двісті чотири ) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд шляхом направлення апеляційної скарги через Куйбишевський районний суд Запорізької області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 16.07.1996 року Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,

Представник відповідача - ОСОБА_4 , адреса проживання АДРЕСА_3 .

Суддя: В.О.Мальований