Справа № 454/1804/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Опільської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачів, в позовній заяві вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 . Після смерті мами залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки площею 0,0810га та 1,4598га що розташовані на території Опільської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцю на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №006410 та №006409.

Заповіт на спадкове майно посвідчувався на користь позивача. Однак спадкову справу після смерті ОСОБА_3 нотаріус немає можливості відкрити через розбіжність у правовстановлюючих документах: прізвище матері у державних актах на земельні ділянки зазначено як « ОСОБА_3 » а в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено як « ОСОБА_3 ». За таких обставин позивач не має можливості прийняти спадщину іншим чином, через те змушений звернутися до суду із даним позовом.

Позивач та його представник адвокат Чернявський Р.І. в судове засідання не прибули, однак суду надано заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Острівської сільської ради в суде засідання не прибув, однак сільський голова подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно копії заповіту від 01.02.2005р., посвідченого секретарем Опільської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповіла ОСОБА_1 .

Із досліджених копій Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №006410 та №006409 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003р. №29 передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,0810га та площею 1,4598га в межах згідно з планом, що розташовані на території Опільської сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З оглянутої копії довідки виданої від 22.02.2019р. №284 виконавчим комітетом Опільської сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом із нею був зареєстрований та постійно проживав її онук ОСОБА_1 Майно померлої належало їй на праві приватної власності та відсутні заборони та арешти.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем було підтверджено в судовому засіданні наданими копіями свідоцтва про народження ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (серії НОМЕР_3 ), свідоцтвами про одруження.

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки існує розбіжність в документах покійно баби позивача, що унеможливлює оформлення спадщини, то суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Із матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_3 одержала Державні акти на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємця ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за спадкодавцем право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 223, 258, 259, 264-265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №006409 та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №006410, що видані на ім`я ОСОБА_3 належать ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,0810га що розташована на території Опільської сільської ради Сокальського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №006410 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,4598га що розташована на території Опільської сільської ради Сокальського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №006409 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина