Номер провадження: 22-ц/813/2131/19
Номер справи місцевого суду: 520/7517/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_1 не з`явились,

переглянувши справу №520/7517/18 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 2 жовтня 2018 року у складі судді Луняченка В.О., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 18 червня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №б/н від 5 вересня 2013 року, за яким отримано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №б/н від 5 вересня 2013 року заборгованість станом 30 квітня 2018 року в загальній сумі 47312,27 грн. та судові витрати (а.с.2-4).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.46).

Відповідач ОСОБА_1 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 2 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.53-54).

Висновок суду мотивовано неукладеністю договору між сторонами в силу чого не виникли жодні цивільні права та обов`язки та, як наслідок право АТ КБ «ПриватБанк» вимагати стягнення заборгованості за кредитним договором, який є неукладеним.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2019 року справу прийнято до провадження іншим суддею-доповідачем та призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.59-63).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду про недоведеність вимог.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, в ході апеляційного провадження подано докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

5 вересня 2013 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» підписав анкету-заяву, в якій зазначив про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язався в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua) (а.с.7-33).

На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 5 вересня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останнім отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.73).

Згідно інформації з Єдиної клієнтської бази ПАТ КБ «ПриватБанк» в ПК «Промінь» ОСОБА_1 видано 5 вересня 2013 року платіжну картку №5211 .… …. 9607 строком дії 03/16, тобто березень 2016 року включно (а.с.72).

При видачі 5 вересня 2013 року платіжної картки № НОМЕР_2 …. …. 9607 строком дії 03/16 здійснювалась фотофіксація (а.с.71).

Виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії (а.с.65-70).

Згідно розрахунку за Договором №б/н від 5 вересня 2013 року заборгованість станом на 30 квітня 2018 року склала 47312,27 грн., з них: 452,44 грн. заборгованість за кредитом; 39432,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня 4698,67 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2229,16 грн. (а.с.5-6).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Договору №б/н від 5 вересня 2013 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Судом першої інстанції у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю вимог в силу неукладеності кредитного договору.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та, відповідно, приймає частково доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо частини вимог з огляду на наступне.

Відповідно до Договору №б/н від 5 вересня 2013 року ОСОБА_1 отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та видано 5 вересня 2013 року платіжну картку № НОМЕР_2 …. …. 9607 строком дії до 03/16, що підтверджено довідкою банку. Про факт отримання вказаної платіжної картки свідчить надана Банком виписка по рахунку клієнта, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувався карткою, зокрема, знімав кошти у банкоматі, користувався терміналом, сплачував за товари в торговій мережі тощо, що не можливо без фізичного пред`явлення платіжної картки.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, які аналогічні правовим висновкам Верховного Суду України, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

Строк дії виданої ОСОБА_1 5 вересня 2016 року платіжної картки № НОМЕР_2 …. …. 9607 встановлено до 03/16, тобто до 31 березня 2016 року, з позовом до суду АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 18 червня 2018 року, тобто в межах строку загальної позовної давності тривалістю у три роки.

Таким чином, апеляційний суд виходить з того, що АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду в межах строку загальної позовної давності, зокрема, щодо вимоги про повернення отриманих у користування коштів в повному обсязі, користування коштами отриманими в межах встановленого на платіжну картку кредитного ліміту не спростовано, відтак, висновок суду першої інстанції в частині щодо відмови у задоволенні вимоги про повернення тіла кредиту не відповідає обставинам справи, суперечить наявним в справі доказам.

3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з огляду на дотримання АТ КБ «ПриватБанк» при звернені до суду строку позовної давності, перебіг якого слід відраховувати зі спливу останнього дня місяця дії платіжної картки, тобто в даному випадку з 31 березня 2016 року, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 фактично отриманих, використаних та в добровільному порядку не повернутих грошових коштів (тіла кредиту) в сумі 452,44 грн.

Із аналізу прийнятої Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) постанови від 3 липня 2019 року, висновки якої щодо застосування відповідних норм права в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню, встановлено, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених раніше у рішеннях Верховного Суду України, та орієнтувала судову практику у справах, де банк звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на те, що на підставі норм матеріального права, які застосовуються до стандартної (типової) форми кредитного договору, не підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами та застосуванню відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, враховуючи вищевказаний правовий висновок, суд констатує відсутність підстав для задоволення із заявлених банком правових підстав вимог в частині стягнення процентів в сумі 39432,00 грн., пені в сумі 4698,67 грн., штрафів в загальній сумі 2729,16 грн. Зміна правової позиції виключає необхідність аналізу доводів в цій частині вимог.

Оскільки суб`єктивне право, враховуючи правовий висновок, в частині стягнення процентів, неустойки тощо із заявлених АТ КБ «ПриватБанк» правових підстав відсутнє, що в цій частині позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн., а всього в загальній сумі 4405,00 грн. підлягають покладенню на ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 2 жовтня 2018 року скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () за Договором №б/н від 5 вересня 2013 року заборгованість станом на 30 квітня 2018 року за тілом кредиту в сумі 452 грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () витрати на сплату судового збору в загальній сумі 4405 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова