Постанова

Іменем України

12 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 760/14602/16-ц

провадження № 61-28764св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

треті особи: Державна іпотечна установа, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 рокув складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), треті особи: Державна іпотечна установа, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі -

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 19 грудня 2012 року між ним та

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір про іпотечний кредит

№ 23-89/12-00350-с-а.

26 квітня 2013 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір відступлення права вимоги

№ 147, відповідно до якого відбулася заміна кредитора з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Державну іпотечну установу.

18 квітня 2016 року, з метою здійснення останнього платежу за кредитним договором, у відділенні № 176/03 ПАТ АБ «Укргазбанк» ним було надано касиру необхідні реквізити банківського рахунку Державної іпотечної установи (; рахунок № НОМЕР_1 ; МФО 320478, ПАТ АБ «Укргазбанк»; отримувач - Державна іпотечна установа; призначення платежу - оплата за кредитним договором №23-89/12-00350-с-а від 19.12.12). Касир запевнила його у тому, що вказані реквізити є вже недійсними, оскільки рахунок Державної іпотечної установи був відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», він не став сперечатися з касиром, яка змінила надані ним реквізити на інші, та здійснив грошовий переказ у сумі 54 205,52 грн, що підтверджується квитанцією № 16081155 від 18 квітня 2016 року.

Зазначав, що з вини касира ОСОБА_2 , яка з власної ініціативи використала для здійснення грошового переказу інші реквізити, грошова сума була помилково переказана на рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», замість рахунку Державної іпотечної установи.

19 квітня 2016 року він звернувся до ПАТ «Укргазбанк» із заявою про повернення помилкового переказу та в подальшому - з вимогою про переказ грошових коштів на рахунок Державної іпотечної установи.

Вважав, що внаслідок неналежного виконання відповідачем його доручення на здійснення грошового переказу були порушені його права споживача банківських послуг, відповідно до пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати ПАТ АБ «Укргазбанк» перерахувати кошти в сумі 54 205,52 грн на рахунок Державної іпотечної установи (, рахунок № НОМЕР_1 ; МФО 320478, ПАТ АБ «Укргазбанк»; отримувач - Державна іпотечна установа; призначення платежу - оплата за кредитним договором № 23-89/12-00350-с-а від 19 грудня 2012 року) та стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення платежу у розмірі 5 420, 50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у складі судді Усатової І. А. позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що помилковий переказ суми переказу на рахунок неналежного отримувача стався з вини

ПАТ АБ «Укргазбанк», це є підставою для покладення на останнього зобов`язання перерахувати суму переказу належному отримувачу

та сплати пені у розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня

2017 року апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - Малої В. В. задоволено. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк», треті особи: Державна іпотечна установа,

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами, що саме відповідальна особа банку помилково здійснила переказ грошових коштів на рахунок неналежного отримувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Правильність заповнення банком реквізитів вказаного касового документа ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду

та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 760/14602/16-ц з Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

10 червня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на який було здійснено помилковий переказ, був відкритий

у Національному банку України (далі - НБУ), є спеціальним рахунком, що відкритий після початку процедури ліквідації банку та на який перераховуються кошти, отримані тільки під час здійснення процедури ліквідації банків. Зазначає, що він не міг знати реквізити цього спеціального рахунку.

Вважає, що саме через помилку касира ПАТ АБ «Укргазбанк» ним було перераховано кошти на неправильні реквізити.

Вважає, що ПАТ «Укргазбанк» було порушено його права та інтереси.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси

та Кредит» укладений договір про іпотечний кредит № 23-89/12-00350-с-а.

26 квітня 2013 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір відступлення права вимоги

№ 147, відповідно до якого відбулася заміна кредитора з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу.

Згідно із заявою на переказ готівки від 18 квітня 2016 року № 16081155, отримувачем грошових коштів в сумі 54 205,52 грн вказано: АТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк отримувача: Національний банк України. Правильність заповнення банком реквізитів вказаного касового документа ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с. 119).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 32.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Згідно з пунктом 32.3.1 цього Закону, у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов`язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. У противному разі отримувач має право у встановленому законом порядку вимагати від банку-порушника ініціювання переказу йому суми переказу за рахунок власних коштів, сплати пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи від дати завершення помилкового переказу, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні

в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ 21 січня 2004 року № 22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Відповідно до заяви на переказ готівки від 18 квітня 2016 року № 16081155, отримувачем грошових коштів у сумі 54 205,52 грн вказано: АТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк отримувача: Національний банк України

Правильність заповнення банком реквізитів вказаного касового документа ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с. 119).

У пункті 2.36 цієї Інструкції зазначено, якщо з вини банку кошти зараховані на рахунок неналежного отримувача, то банк зобов`язаний одразу після виявлення своєї помилки перерахувати ці кошти на рахунок отримувача, якому вони призначалися, але внаслідок помилки банку не були зараховані. У разі невиконання банком цієї вимоги отримувач, якому призначалися кошти, має право в порядку, установленому законодавством України, вимагати від банку-порушника сплати пені в розмірі, визначеному законодавством України. Суму цих коштів банк відображає за рахунками дебіторської заборгованості до часу її відшкодування неналежним отримувачем.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про те, що позивач не довів належними доказами того, що маючи намір здійснити погашення кредитної заборгованості, 18 квітня 2016 року він надав касиру реквізити Державної іпотечної установи, при цьому саме відповідальна особа банку помилково здійснила переказ грошових коштів на рахунок неналежного отримувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Також не надано доказів того, що під час здійснення вказаної касової операції працівником банку було виправлено такі реквізити, як найменування отримувача. Крім того, на вказаному касовому документі міститься підпис позивача, тому апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити

без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 рокузалишити

без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк