У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 Справа №607/26320/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення магазину загальною площею 1515,8 кв., що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер в ДРРП: 101; земельної ділянки, кадастровий номер :12:012:0028, розміром 0,0300 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер :12:012:0023, розміром 0,0317 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0318га, кадастровий номер :12:012:0024, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що є небезпека відчуження ОСОБА_2 об`єкту нежитлового приміщення магазину та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , що може в подальшому утруднити виконання рішення суду у випадку постановления на його користь. У вересні 2017 року ОСОБА_2 передала по акту приймання - передачі об`єкт нежитлового приміщення та земельні ділянки (за адресою: АДРЕСА_1 ) у статутний фонд заснованого нею Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорога Родина». Враховуючи, що ОСОБА_1 оспорюються правочини щодо набуття права власності ОСОБА_2 , і судом на даний час не розглянута дана справа, задоволення судом поданого ним позову або відмова у його задоволенні буде безпосередньо впливати на можливість проведення реституції, та відновлення порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 . Зокрема, невжиття заходів щодо забезпечення позову на даній стадії буде мати наслідком вжиття заходів щодо реєстрації права власності за ТОВ «Дорога Родина» на вищезазначені об`єкти, їх поділ на окремі самостійні об`єкти, або їх відчуження чи накладення на них обтяжень шляхом передачі майна в іпотеку. Це у свою чергу унеможливить в порядку віндикаційного позову повернення даного майна ОСОБА_3 , та виконання нею своїх договірних зобов`язань за договором №1/15 від 10.01.2015 року.

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Так, у змісті заяви про забезпечення позову заявник вказує відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , проте заявник не зазначив, чи заява про забезпечення позову подана до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову чи після відкриття провадження у справі.

Також, заява не містить: обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову, який просить застосувати заявник; ціни позову, про забезпечення якого просить заявник.

Так, у заяві не зазначено та не підтверджено доказами наявності фактичних обставин, що свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, натомість заява містить лише формальне відтворення змісту частину другої статті 149 ЦПК України, а саме: що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому, останнім не доведено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто дана заява не є мотивованою.

З огляду на зазначені обставини, беручи до уваги, що заборона вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна є заходами, які призводить до суворих обмежень для власника та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача по справі, заявником не наведено обґрунтованих підстав для вжиття саме таких заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

Також, заявник вказує, що предметом позову є вимоги про визнання за ним права власності на нерухоме майно, проте заява на містить ціни позову, яка визначається вартістю майна.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Також звертаю увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Заявник має право подати клопотання про повернення суми сплаченого судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай