Справа № 464/5620/18 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/2088/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Львів

Справа № 464/5620/18

Провадження № 22ц/811/2088/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 17 травня 2019 року (суддя Мичка Б.Р.),

у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-

встановив:

4 жовтня 2018 року позивач звернулася з цим позовом. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 року, стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття; стягувати з відповідача на її (позивача) користь додаткові витрати в розмірі 600 грн. на лікування ОСОБА_5 та на розвиток ОСОБА_6 в розмірі 300 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 531 грн., щомісячно, починаючи з 12 вересня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що з часу ухвалення цього рішення розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Враховуючи зростання цін на комунальні платежі, харчування, витрати на лікування, її заробітку та стягуваного розміру аліментів за рішенням суду не вистачає на нормальне проживання та належне задоволення потреб дітей. Вказує, що донька ОСОБА_5 страждає на захворювання - сколіотична постава, сколіоз 1-го ступеня і її лікування потребує значних матеріальних витрат. Донька навчається на денній платній формі навчання у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну, стипендії не отримує. Син ОСОБА_6 займається у секції спортивних одноборств. Вказує, що відповідач приховує свої фактичні фінансові доходи. Стверджує, що відповідач працює на ринку «Південний», однак розмір його доходів їй невідомий. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей в розмірі 1/3 від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Припинено нарахування і стягнення аліментів за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 року.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дітей: на лікування ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., на розвиток ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили, на час існування особливих обставин, але не довше, ніж до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття; відмовити в частині стягнення з нього додаткових витрат на дітей у зв`язку з їх недоведеністю. Вказує, що офіційно не працює, на даний час створив нову сім`ю, має на утриманні батьків пенсійного віку. Зазначає, що визначений розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на нього покладено повне утримання дітей за відсутності у нього заробітку. З позову не вбачається зміни матеріального стану сторін, зміну сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров`я, та інші випадки, передбачені СК України. Стверджує, що має на утриманні батьків пенсійного віку; уклав шлюбу із ОСОБА_12 ; обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова 27 жовтня 2016 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1531 грн., щомісячно, починаючи з 12 вересня 2016 року, до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходив з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охоронну дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів».

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції вірного виходив з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітніх дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стану здоров`я сторін та їх дітей, матеріального становища сторін, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, відсутності у відповідача на утриманні інших осіб, оскільки наявність у відповідача батьків пенсійного віку не свідчить про те, що такі перебувають на його утриманні, а факт укладення нового шлюбу із ОСОБА_12 не підтверджує того, що дружина перебуває на його утриманні, оскільки згідно з довідкою ФОП « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 працює на посаді продавця та отримує заробітну плату.

Суд виходив також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалися б обома батьками, забезпечення дітям достойного утримання.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів того, що він за станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є працездатною особою.

На підставі встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо зміни розміру аліментів та ухвалив стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей в розмірі 1/3 від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Такий розмір відповідатиме інтересам дітей, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін.

Судом першої інстанції задоволено вимогу позивача про стягнення додаткових витрат на дітей.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивач зазначає, що донька, згідно медичного висновку, страждає на захворювання - сколіотична постава, сколіоз 1-го ступеня, і що на її лікування необхідні кошти; навчається на денній платній формі навчання у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну та стипендії не отримує. Син навчається у середній загальноосвітній школі та не відвідує секцію айкідо ГО ЛОМГО «Сінкікай».

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтаву своїх вимог і заперечень, крім випадків, коли сторона звільненя від доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи наявна довідка, якою стверджуєтьсчя, що син сторін не відвідує спортивну секцію, хоч позивач обгрунтовувала наявність додаткових витрат для забезпечення сина, який займається у спортивній секції. Позивач не надала належних та допустимих доказів необхідності додаткових витрат на дітей сторін та про розмір таких витрат, які є додатковими у розумінні статті 185 СК України і не повинні покриватися за рахунок аліментів. З урахуванням наведеного, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача в користь позивача додаткових витрат на дітей належить відмовити.

Керуючись: ст. 367, п.1, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 додаткових витрат на дітей: на лікування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. та на розвиток ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили на час існування особливих обставин, але не довше, ніж до досягнення дітьми повноліття,- скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 19 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді