Справа № 487/3348/19
Провадження № 6/487/119/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Янковець Г.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали подання державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Занєвської А.А. про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2019 року державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - Занєвська А.А. звернувся до суду з поданням про розшук фізичної особи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги державний виконавець обґрунтовувала тим, що на виконанні у Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження №35312975, з примусового виконання виконавчого листа №2-190/10 від 15.11.2010 року виданого Згурівським районним судом Київської області по справі про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 28.05.2010 року і до досягнення дитиною повнолітня. Від виконання боргових зобов`язань ОСОБА_2 ухиляється. У ході примусового виконання вказаних виконавчих документів заходи державного виконавця щодо розшуку боржника виявилися безрезультатними, боржник до органів виконавчої служби не з`являється, до приміщення квартири в якій зареєстрована доступ не надає, та станом на 03.05.2019 року місце проживання та перебування боржника невідомо. Дані обставини послужили підставою для звернення до суду із зазначеним поданням.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області в якій зазначено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.11.2001 року.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" розшук боржника майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст. 438 ЦПК України виконавцем надсилається подання в суд загальної юрисдикції про розшук боржника та долучаються копії матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець для неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій зобов`язаний вжити всі заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Крім цього, державний виконавець повинен був звернутись до органів МВС на предмет взяття боржника під варту, та до Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області з питань перебування під адміністративним наглядом або випробувальним терміном, а у разі необхідності звертатись і до інших органів.

Окрім цього, відповідно до положень чинного законодавства та згідно процедури оголошення розшуку боржника, підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Судом встановлено, що 22.11.2012 року державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №35312975 з примусового виконання Рішення Згурівського районного суду Київської області від 08.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 28.05.2010 року і до досягнення дитиною повнолітня.

12.04.2018 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, згідно якого, заборгованість ОСОБА_1 станом на березень 2018 року складає 63030.71 грн.

При перевірці за базами даних та реєстрами органів, що здійснюють державну реєстрацію власності на майно, належного боржнику нерухомого майна, транспортних засобів не виявлено.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту повідомлення боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження та неналежним чином здійснено виклики боржника. Оскільки, державним виконавцем не надано докази направлення за супровідним листом Постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2012 року та Викликів державного виконавця від 10.02.2016 року, 05.03.2018 року, 15.05.2018 року, зокрема відсутні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також, до подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника додано Акт державного виконавця від 15.05.2018 року, яким встановлено, що виходячи за адресою АДРЕСА_1 , що вдома нікого не було, так як дверей ніхто не відкрив. Виклик про явку до відділу залишено в дверях. З матеріалів доданих до подання вбачається, що державним виконавцем було здійснено лише один вихід за адресою боржника з моменту відкриття виконавчого провадження. Окрім того, залишення виклику про явку в дверях, не є належним способом повідомлення в розуміння Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

Також заявником не надано суду доказів, підтверджуючих відсутність боржника за місцем його реєстрації та проживання іншої особи за цією адресою, відсутні пояснення родичів і сусідів з приводу знаходження особи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що заявником подано суду недостатньо переконливих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення чого є обов`язковою умовою для оголошення боржника в розшук.

А застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Наведені у поданні обставини і вивчені судом додані до нього документи, не можуть бути в даному випадку визнані такими, що переконливо свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому правові підстави для оголошення боржника в розшук відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним і необґрунтованим.

Відповідно до п. 10 "Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", викладеного у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року зазначено, що суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів та можливостей передбачених Законом України «Про виконавче провадження» і з поданням до суду про оголошення особи в розшук звернувся передчасно.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Занєвської А.А. про розшук боржника ОСОБА_1 є безпідставним, а тому подання про розшук такої особи задоволенню не підлягає.

За такого, керуючись ст.438 ЦПК України,ст.ст., 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Занєвської А.А. про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суд, безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Притуляк