РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля», Державного підприємства «шахта ім. Д.С. Коротченко» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла вказана позовна заява яка мотивована тим, що позивач перебував у трудових відносинах з ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко» та 29.12.1989 року на підприємстві стався нещасний випадок, за результатами якого було складено акт № 6 про нещасний випадок за формою Н-1. Причиною нещасного випадку стала незадовільна обробка забою, недостатній контроль за станом порід в зоні геологічного порушення, недостатній контроль з боку змінного нагляду за станом обробки забою в зоні геологічного порушення. В наслідок цього погіршилося його здоров`я, порушено функцію правої руки. Висновком МСЕК при первинному огляді вперше встановлено 40% втрати професійного працездатності та ІІІ групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Через постійні амбулаторні та стаціонарні лікування відбулося порушення його особистих немайнових прав, порушена нормальна життєдіяльність, відбуваються моральні страждання з цього приводі. Вважає, що такі моральні страждання носять тривалий характер, тому просить стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник ДП «Селидіввугілля» надав суду письмовий відзив, в якому зазначив, що трудове каліцтво було отримано на ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко», яка є окремим підприємством та не має жодного відношення до ДП «Селидіввугілля». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у відношенні ДП «Селидіввугілля».

Представник ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко», що був залучений ухвалою суду від 17.09.2019 року у якості співвідповідача, в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 20.12.1985 року по 12.05.1991 року перебував у трудових відносинах з ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко» та працював підземним прохідником.

З акту № 6 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 29.12.1989 року вбачається, що 29.12.1989 року о 01 годині 30 хвилин при кріпленні забійної рамки відбулося падіння породи та травмування правої ноги прохідника ОСОБА_1 , а також лікоть правої руки та спина справа, праве передпліччя.

Згідно копії висновку МСЕК від 03.08.1999 року ОСОБА_1 встановлено 40% втрати професійного працездатності та ІІІ групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею ж 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 2 постанови № 4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" містить роз`яснення, що спори про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або іншим законодавством.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що при застосуванні норм Кодексу законів про працю України щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст. 124 Конституції потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо.

На час встановлення позивачу вперше втрати професійної працездатності діяли Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджені Постановою Кабінету Міністрі України від 23 червня 1993 року № 472 (із змінами, внесеними згідно з Постановою № 1100 Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 1997 року), згідно з якими розмір відшкодування завданої моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших виплат.

Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 " Про судову практику про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" указав, що у відповідності зі ст.237-1 КЗпП України при наявності порушень прав працівника в сфері трудових правовідносин, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і викликало необхідність докладати додаткових зусиль для організації життя, обов`язок відшкодувати заподіяна шкода покладається на власника чи уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача - роботодавця ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко», з яким укладено трудовий договір. Втрата працездатності у зв`язку професійним захворюванням та трудовим каліцтвом встановлена висновком МСЕК у 1999 році, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і викликало необхідність докладати додаткових зусиль для організації життя.

На час виникнення у позивача права на отримання такого відшкодування розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян складав у сумі 17 гривень, тому розмір відшкодування моральної шкоди складає розмір 2550 грн. (17 грн. х 150).

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням ступеня і характеру ушкодження здоров`я, обсягу та характеру фізичних страждань, необхідності додаткових зусиль для організації життя, порушенні виробничих зв`язків, неможливості працювати у зв`язку з втратою працездатності на роботах під землею, порушенням звичайних життєвих стосунків позивач зазнає фізичні і моральні страждання. При цьому суд приймає до уваги, що позивачу протягом тривалого часу завдано моральної шкоди умовами виробництва, що призвело до втрати здоров`я.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому його слід стягнути з відповідача ДП «шахта ім. Д.С. Коротченко» у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля», Державного підприємства «шахта ім. Д.С. Коротченко» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «шахта ім. Д.С. Коротенко» (, адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, 1) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, пов`язану з ушкодженням здоров`я, у розмірі 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «шахта ім. Д.С. Коротенко» (, адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, 1) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи

Позивач (стягувач) - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник) - Державне підприємства «шахта ім. Д.С. Коротенко» (), адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, 1.

Відповідач - ДП «Селидіввугілля» (), адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 41.

Суддя Черков В.Г.