ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/686/19
У Х В А Л А

"14" листопада 2019 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Дудка В.В., за участі представників позивача ОСОБА_1 та адвоката Глущенка О.О., представника відповідача Петриківської селищної ради Корнюшенко Н.І., представника відповідача Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кабаченка В.Є. та відповідачів ОСОБА_2 і ТОВ «ГЕОЛЕНД 2000» адвоката Костюченка М.С. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Колективного підприємства «Меркурій» до Петриківської селищної ради, Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОЛЕНД 2000» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки, відшкодування матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся директор КП «Меркурій» ОСОБА_3 С.М. з позовом до Петриківської селищної ради, Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , ТОВ «ГЕОЛЕНД 2000» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки, відшкодування матеріальних збитків.

У своїй заяві позивач посилається на те, що 29 грудня 2001 року КП «Меркурій» Петриківською селищною радою був виданий Державний акт на право постійного користування землею серія І-ДП №007758, згідно якого надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,3392 га, місце розташування АДРЕСА_1 . 26 лютого 2019 року Петриківська селищна рада, розглянувши заяву громадянки ОСОБА_2 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки надала у власність земельну ділянку площею до 0,0488 га, з яких земельна ділянка площею до 0,04 га є складовою частиною земельної ділянки площею 0,3329 га, яка відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-ДП № 007758 з 29.12.2001 надана у постійне користування КП «Меркурій». Петриківська селищна рада неодноразово намагалася надавати у власність земельні ділянки, які знаходяться на території КП «Меркурій», про що свідчать копії судових рішень, що були долучені до матеріалів справи.

Позивач вважає такі дії порушенням права землекористувача та права власності КП «Меркурій», протиправними і такими, що визнаються недійсними.

У позові представник позивача просить:

1. Визнати недійсним рішення Петриківської селищної ради № 811-19/УІІ «Про передачу земельної ділянки у власність» від 26 лютого 2019 року.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Єрмолаєва Ростислава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45882128 від 11.03.2019 року, яким було зареєстровано на підставі рішення Петриківської селищної ради Петриківського району «Про передачу земельної ділянки у власність» № 811-19/УІІ від 26.02.2019 року право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 237: земельна ділянка за кадастровим номером :03:045:0156 площею 0, 0488 га.

3. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :03:045:0156, площею 0,0488 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 . Стягнути на користь Колективного підприємства «Меркурій» () солідарно з Петриківської селищної ради, Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській "області, ОСОБА_2 та ТОВ «Геоленд 2000» () матеріальні збитки, завдані Колективному підприємству «Меркурій» () в розмірі 45 585 грн.

5. Стягнути з Відповідачів солідарно на користь КП «Меркурій» понесені ним судові витрати.

З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.

Ухвалою від 15.10.2019 залучено до участі у справі, співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області .

В підготовчому судовому засіданні поставлено на обговорення питання про роз`єднання позовних вимог та вирішення питання про закриття провадження за деякими з них.

Представники позивача ОСОБА_1 та адвокат Глущенко О.О. виходячи з суб`єктивного складу справи вважають за можливе розглянути дану справу в порядку цивільного судочинства місцевим судом.

Представник відповідача Петриківської селищної ради Корнюшенко Н.І. не заперечує проти розгляду даної справи місцевим судом.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кабаченка В.Є. при вирішення поставленого на обговорення питання покладається на розсуд суду.

Представник відповідачів ОСОБА_2 і ТОВ «ГЕОЛЕНД 2000» адвокат Костюченка М.С. вважає в даному випадку порушення правил об`єднання позовних вимоги, оскільки в даному позові поєднано вимоги, що мають розглядатися місцевим та господарським судом.

Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (статті 55, 124).

Статтею 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950 далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Положеннями ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) визначено, справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При цьому, в пункті 6 та 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК).

Згідно ст. 45 ГПК сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 ГПК).

За наданими роз`ясненнями в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа) (п. 3).

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу й характер спірних правовідносин.

Крім того, питання вирішенні підсудності справи досліджувалось палатою в цивільних та господарських справах Верховного Суду України 14.06.2017 в межах розгляду справи № 6-2563цс16.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 7 вересня 2016 р. у справі № 6-1593цс16, вбачається, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. В такому разі суд відкриває провадження в справі в частині вимог, які належать до його юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження в справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічні висновки в рішеннях та правових позиціях Верховного суду України від 27 квітня 2016 р. у справі № 6-2974цс15 , від 1 липня 2015 р. у справі № 6-467цс15, від 6 квітня 2016 р. у справі № 6-77цс16 та від 7 вересня 2016 р. у справі № 6-1593цс16.

З наданого до суду позову вбачається, що предметом та підставою для звернення до суду з даним позовом стали правовідносини, що виникли між КП «Меркурій» та Петриківською селищною радою, так як, на думку позивача, саме в результаті протиправних дій відповідача, пов`язаних з прийняттям рішення про передачу земельної ділянки у власність від 26 лютого 2019 року його права та інтереси було порушено та його позбавлено права на користування частиною земельної ділянки, що попередньо перебувала в його користуванні за правом постійного користування, на підставі державного акту серія І-ДП №007758.

З позиції позивача, саме в результаті протиправних дій відповідача Петриківської селищної ради пов`язаних з прийняттям оскаржуваного рішення, земельна ділянка перейшла у власність третіх осіб (відповідачів: ОСОБА_4 , а далі Костюченко і Волошин), що є предметом оскарження та до чого зводяться позовні вимоги.

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин, суд вважає позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки такими, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст. 20 та ч. 4 ст.188 ЦПК).

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства (ч. 6 ст.188 ЦПК).

Оскільки позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав і скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягають розгляду в порядку господарського судочинства їх слід роз`єднати з позовними вимогами про відшкодування матеріальних збитків, що за суб`єктний склад учасників процесу і характером спірних правовідносин підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так як, позовні вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав і скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, провадження в цій частині позовних вимог слід закрити.

При цьому, позивачеві роз`яснити його право звернутися до Дніпропетровського господарського суду з вищевказаними позовними вимогами, що є повноважним судом для розгляду таких вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 19, 20, 188, 189, 200, 255, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст. 1 та 20 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Роз`єднати позовні вимоги за позовною заявою Колективного підприємства «Меркурій» до Петриківської селищної ради, Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОЛЕНД 2000» про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки та відшкодування матеріальних збитків.

Провадження у справі позовом Колективного підприємства «Меркурій» до Петриківської селищної ради, Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОЛЕНД 2000» в частині позовних вимог про: 1) визнання недійсним рішення Петриківської селищної ради № 811-19/УІІ «Про передачу земельної ділянки у власність» від 26 лютого 2019 року; 2) скасування рішення державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Єрмолаєва Ростислава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45882128 від 11.03.2019, яким було зареєстровано на підставі рішення Петриківської селищної ради Петриківського району «Про передачу земельної ділянки у власність» № 811-19/УІІ від 26.02.2019 право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 237: земельна ділянка за кадастровим номером :03:045:0156 площею 0,0488 га.; 3) скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :03:045:0156, площею 0,0488 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України так як дані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Говоруха