№2/263/2699/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2019 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Іващенко Н.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2002 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстрований відповідач, але з вересня 2018 року у квартирі не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори за №1-2628, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 .
Згідно інформації від 18.09.2019 року виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно акту про фактичне проживання, складеного ЖБК «Бригантина», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з вересня 2018 року, що підтверджують сусіди.
Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік.
Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а відповідно втратив право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачв, за захистом якого вона звернулася до суду.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, ст. ст. ст.ст.13, 81, 247 ч.2, 263 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом 30 днів з дня оголошення рішення суду.
На рішення суду позивач може подати апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Ковтуненко