справа № 631/754/19
провадження № 2/631/810/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Пархоменко І .О.,

при секретарі Семенко А. А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Нова Водолага цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 у якому просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія, яка на сьогоднішній день складає 1916,98 грн., інших джерел доходу не має. Вона є самотньою літньою людиною з інвалідністю. Її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з нею не живуть та не спілкуються. Людини, яка б надавала допомогу, поруч немає. Пенсія не забезпечує необхідного мінімуму для проживання. Крім того, вона сильно хворіє, має другу групу інвалідності, не може самостійно пересуватися. Відповідач працює, має достатньо високу заробітну плату. За таких складних обставин, знаходячись за межею бідності та не отримавши від відповідача ніякої підтримки, вона вимушена звернутися з позовною заявою до своєї працездатної доньки.

Представник відповідача ОСОБА_4 , через канцелярію суду за вхідним № 6107/19-вх. від 03.09.2019 року надав відзив на позовну заяву, де вказав, що позивач отримує пенсію за віком більшу ніж прожитковий мінімум на 2019 рік. ОСОБА_1 у якості доказів до позовної заяви було додано фіскальні та товарні чеки, які були виписані на незрозумілі медикаменти. Позивачем не було надано підтвердження призначення медикаментів, які конкретно ліки їй необхідно приймати та у якій кількості. Не доведений факт, що відповідач не спілкується з матір`ю та не надає їй допомоги. Неодноразово ОСОБА_2 , разом з чоловіком та дітьми, приїздила до ОСОБА_1 , допомагала по господарству, купувала продукти харчування. Відповідач навіть намагалась мешкати разом з позивачем, щоб допомагати у побуті. Однак, з боку матері були постійні претензії та сварки. ОСОБА_2 вимушена була виїхати з будинку позивача. Відповідач знайшла доглядальницю матері, проте і з нею ОСОБА_1 . почала сваритися. ОСОБА_2 з 05.03.2019 року не працює і не має доходу, отже не може надати щомісячну стабільну матеріальну допомогу матері. Зауважив, що позивач не надала доказів у підтвердження наявності потреби у матеріальній допомозі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказала, що мешкає одна. Має доньку й сина. Вона є інвалідом й не може самостійно пересуватися, потребує сторонньої допомоги. Відповідач, яка є її донькою, не спілкується з нею і не допомагає. Син, ОСОБА_3 , трохи допомагає по господарству. Вона отримує пенсію, якої не хватає на життя. Інших доходів не має. Постійно хворіє і вимушена купувати ліки. Грошей не вистачає на саме необхідне. Вказала, що ОСОБА_2 працює й може платити аліменти. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Вказала, що надавала матері допомогу, намагалась жити разом з нею, щоби допомагати у побуті. Однак позивач була проти. Вказала, що вона на даний час не працює, бо хворіє. Інвалідом не визнана. За таких обставин надавати матеріальну допомогу не в змозі. Наполягала на відсутності матеріальної можливості сплачувати аліменти.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

З посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером за

віком з 20.04.2005 року та отримує пенсію(а. с. 8).

Відповідно до довідки Головного управління в Харківській області ПФУ про доходи № 684 від 26.06.2019 позивач отримала пенсію за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 у розмірі 11301,88 грн(а. с. 9).

Згідно з довідкою Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради № 338/19-39 від 19.06.2019 року про склад сім?ї ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає одна(а. с. 10).

Позивач перебуває на диспансерному обліку в АМБУЛАТОРІЇ ЗАГАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ С. НОВОСЕЛІВКА КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТОРНОЇ ДОПОМОГИ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ з приводу ряду хвороб. З 26.08.2018 по 09.09.2018, 06.11.2018 по 17.11.2018, з 28.12.2018 по 01.02.2019 року з проходила стаціонарне лікування. Потребує коштів для лікування. Інформація міститься у довідках № 12 та № 93 від 05.03.2019 року (а. с. 18, 84).

З довідки АМБУЛАТОРІЇ ЗАГАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ С. НОВОСЕЛІВКА КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТОРНОЇ ДОПОМОГИ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 93 від 15.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в з приводу тяжких хвороб. Хвора обмежена у пересуванні(а. с. 85).

Відповідно до довідки МСЕК Сер. МЕ № 045344 позивач має другу групу інвалідності з 13.12.2000, яка встановлена безстроково(а. с. 19, 86).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 3127 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 26.08.2018 року по 05.09.2018 року (а. с. 20).

У судовому засіданні сторони не заперечували, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідачаОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері.

Тобто, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано довідки про доходи, стан здоров`я та з місця мешкання. Також на підтвердження витрат на придбання ліків ОСОБА_1 надала копії фіскальних та товарних чеків(а. с. 11 - 17).

На підтвердження заперечень проти позову відповідач надала наступне.

Відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_3 , виданого Харківським РВУ МВС України в Харківській області 13.08.1999 року, ОСОБА_2 є особою працездатного віку.

Зтрудової книжки № НОМЕР_4 на ім`я відповідача вбачається, що відповідач 05.03.2019 року була звільнена з роботи за власним бажанням (а. с. 43).

З вказаної дати та до теперішнього часу ОСОБА_2 не працює, що вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу( а. с. 44 - 45).

Згідно з довідкою АМБУЛАТОРІЇ ЗАГАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ С. НОВОСЕЛІВКА КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТОРНОЇ ДОПОМОГИ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ від 23.07.2018 року відповідач зверталася за медичною допомогою до ПСМ с. Новоселівка(а. с. 50).

Відповідно до довідки № 11/44 від 29.01.2007 року та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2015 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 21.01 - 29.01.2007 року та 15.03.-26.03.2010 року(а.с. 52-53).

З довідки АМБУЛАТОРІЇ ЗАГАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ м. МЕРЕФА КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТОРНОЇ ДОПОМОГИ № 1 ХАРКІВСЬКОГО РАЙОНУ» від 17.10.2019 року відповідач знаходиться на «Д» нагляді з приводу ряду хвороб(а. с. 81).

Згідно з довідкою Виконачого комітету Мереф`янської міської ради № 414611 від 22.08.2019 про склад сім?ї ОСОБА_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 . Має склад сім`ї : чоловік - ОСОБА_6 , 1966 року народження, донька - ОСОБА_7 , 1996 року народження, син - ОСОБА_8 , 1989 року народження(а. с. 54)

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За приписами ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).

Також, ч. 2 п. 21 вказаної постанови передбачено, що при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Підставами для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач, її донька не надає матеріальної допомоги, якої вона потребує, оскільки є інвалідом, не може самостійно пересуватись, вимушена постійно купувати ліки. Єдиним доходом є пенсія, якої не вистачає на життя.

Аналіз ст. 205 СК України свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Надані позивачем докази по справі свідчать, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Тобто,прожитковий мінімум -сума, необхідна для мінімального задоволення потреб людини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність визначено у розмірі: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Розмір пенсії позивача у 2019 році складав 1916,98 грн, що станом на час звернення позивача з цим позовом до суду, перевищував прожитковий мінімум на одну особу.

Водночас позивач наголошувала на тому, що розмір її пенсії не покриває витрат, у тому числі, на побутові потреби, лікування та придбання ліків.

Співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має суттєве значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей 202, 205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів.

Матеріальне становище позивача, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на 2019 рік та отримання пенсії у розмірі 1916,98 грн, відсутності майна, що може приносити дохід, стану здоров`я ОСОБА_1 , інвалідності 2 групи, тим паче, відсутності можливості самостійно пересуватись та обслуговувати себе у побуті, те що вона проживає у будинку одна за відсутності осіб, які могли б надавати допомогу у повсякденні, необхідності проходити лікування, постійно придбати ліки, свідчить про наявність у позивача потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Тобто, судом, на підставі доказів по справі, встановлено всі три умови, що зобов`язують повнолітніх дітей утримувати батьків. ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги. Підстав, передбачених ч. 1 ст. 204 СК України для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір, судом не встановлено. Вимог про зобов`язання перевірити доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків ОСОБА_2 не заявляла.

Доказів на спростування доводів ОСОБА_1 ОСОБА_2 не надала.

Суд не може прийняти до уваги аргументи відповідача з приводу того, що вона не працює, бо хворіє і тому не може сплачувати аліменти, з огляду на приписи ст. 202 СК України, де обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Керуючись приписами ст. ст. 77 - 80 ЦПК України, суд не приймає у якості доказів письмові пояснення свідків, надані позивачем (а. с. 63 - 67) та відповідачем (а. с. 68 - 69), як такі, що не є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на корить позивача.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги стан здоров`я позивача та відповідача, матеріальне становище ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявність у сторін додаткових витрат на ліки, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб.

Також, відповідно до вимог ст. 205 СК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд ураховує можливість одержання позивачем утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а саме, від сина ОСОБА_3 .

За таких підстав, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, підлягає задоволенню частково і вважає встановлення розміру аліментів у розмірі 1/9 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача.

Згідно зі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 51, 55 Конституції України, ст. ст. 202, 204, 205 Сімейного кодексу України, Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про прожитковий мінімум», п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 10 - 13, 76 - 81, 95, 133, 141, 258, 259, 261, 263 - 265, 268, 272, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання непрацездатної матері, у розмірі 1/9 (однієї дев"ятої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.07.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 768 грн (сімсот шістдесят вісім гривень ) 40 коп. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 01 листопада 2019 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя І. О. Пархоменко