Ухвала

08 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 461/3072/19

провадження № 61-19199ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення, свідоцтва про право власності, ухвали, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення, свідоцтва про право власності, ухвали, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення підвалу, першого поверху та антресолі, загальною площею 246,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , а також накладення заборони вчиняти дії щодо розпорядження цим майном.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нежитлове приміщення підвалу (індекси частин приміщення І, ІІ, ІІІ, ІV, V, VІ, VІІ), першого поверху (індекси частин приміщення 26-1, 26-2, 26-3, 26-4, 26-5, 26-6) та антресолі (індекси частин приміщення 26-7, 26-8), загальною площею 246,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

У жовтні 2019 року Львівська міська рада та Виконавчий комітет Львівської міської ради звернулися до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просять скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, переглянута апеляційним судом, якою відмовлено у забезпеченні позову, відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 755/10786/16-ц (провадження № 61-44154сво18) виходив з того, що пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову. Втім, вказані ухвали, після їх перегляду в апеляційному порядку, не можуть бути предметом оскарження у суді касаційної інстанції. Визначальним у цій правовій ситуації є не те, яке судове рішення ухвалив суд апеляційної інстанції, а те, яку ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд переглядав.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення, свідоцтва про право власності, ухвали, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов