22-ц/804/2466/19
265/7354/16-ц

Головуючий у І інстанції Мельник І.Г.
Єдиний унікальний номер 265/7354/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/2466/19
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мальцевої Є.Є.,

Пономарьової О.М.,

секретар Сидельнікова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 липня 2019 року, ухвалене в м. Маріуполі Донецької області та повний текст якого складено 16 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Маріупольська міська рада, про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа Маріупольська міська рада, про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власником 4/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , а відповідачка, відповідно, 1/5 його частиною. Вказане домоволодіння фактично вже розділено між ними на окремі будинки з окремими виходами та з підведеними комунікаціями, проте відповідачка добровільно укласти договір про виділ часток домоволодіння в натурі не бажає, відмовляється від надання згоди на встановлення меж земельної ділянки для оформлення нею документів на право користування (власності) тією частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування її частини будинку. Після уточнення позовних вимог позивачка просила припинити їх з відповідачкою право спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , виділити їй в натурі 4/5 його частини та визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за вказаною адресою як на окреме домоволодіння, загальною площею 161,5 м2, житловою площею 84,5 м2, який складається з наступних приміщень: коридор 1-2 площею 2,8 м2, житлова кімната 1-3 площею 10,5 м2, житлова кімната 1-4 площею 12,2 м2, веранда 1-9 площею 11,1 м2, житлова кімната 1-10 площею 11,0 м2, коридор 1-11 площею 10,5 м2, котельня 1-12 площею 1,5 м2, санвузол 1-13 площею 3,0 м2, житлова кімната 1-14 площею 22,2 м2, кухня 1-15 площею 14,9 м2, сходова клітина І площею 3,1 м2, вітальня 1-16, площею 39,6 м2, санвузол 1-17 площею 7,2 м2, сауна 1-18 площею 5,8 м2, сходова клітина ІІ площею 6,1 м2, гараж літ. К-1, площею 35,2 м2, огорожа № 1,2, вбиральня-душ площею 2 м2. Також просила встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , надавши їй у користування земельну ділянку площею 613 м2 по наступним межам: - точка розташована на межі з вулицею Народна на відстані від будинку 4,55 м та 7,70 м; - від точки А до точки Б вздовж вулиці Народна на відстань 35,25 м; - від точки Б до точки В вздовж межі з домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 35,30 м; - від точки В до точки Г вздовж домоволодіння № АДРЕСА_3 на відстань 10,55 м; - від точки Г до точки Д в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 20,45 м; - від точки Д до точки Е вздовж будинку літ А1-1 на відстань 7,35 м; - від точки Е до точки Ж вздовж стіни будинку літ А1-1 на відстань 6,7 м; - від точки Ж до точки З вздовж стіни будинку літ. А1-1 на відстань 1,17 м; - від точки З до точки И через будинок літ. А-1 на відстань 11,71 м; - ід точки И до точки К від будинку літ. А-1 до огорожі з боку вулиці Станіславського на відстань 4,55 м; - від точки К до точки А вздовж огорожі по АДРЕСА_4 Станіславського на відстань 7,70 м та стягнути з відповідачки на її користь витрати, понесені з оплатою експертизи в сумі 6 536 грн. 64 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Маріупольська міська рада, про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_3 в натурі 4/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , зі складу нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, загальною площею 161,5 м2, житловою площею 84,5 м2, який складається з наступних приміщень: коридор 1-2 площею 2,8 м2, житлова кімната 1-3 площею 10,5 м2, житлова кімната 1-4 площею 12,2 м2, веранда 1-9 площею 11,1 м2, житлова кімната 1-10 площею 11,0 м2, коридор 1-11 площею 10,5 м2, котельня 1-12 площею 1,5 м2, санвузол 1-13 площею 3,0 м2, житлова кімната 1-14 площею 22,2 м2, кухня 1-15 площею 14,9 м2, сходова клітина І площею 3,1 м2, вітальня 1-16, площею 39,6 м2, санвузол 1-17 площею 7,2 м2, сауна 1-18 площею 5,8 м2, сходова клітина ІІ площею 6,1 м2, гараж літ. К-1, площею 35,2 м2, огорожа № 1,2 та вбиральня-душ площею 2 м2.

Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 : в користування ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 613 м2, по наступним межам:

- Точка розташована на межі з вулицею Народна на відстані від будинку 4,55 м та 7,70 м;

- Від точки А до точки Б вздовж вулиці Народна на відстань 35,25 м;

- Від точки Б до точки В вздовж межі з домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 35,30 м;

- Від точки В до точки Г вздовж домоволодіння № АДРЕСА_3 на відстань 10,55 м;

- Від точки АДРЕСА_5 до точки Д в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 20,45 м;

- Від точки Д до точки Е вздовж будинку літ А1-1 на відстань 7,35 м;

- Від точки Е до точки Ж вздовж стіни будинку літ А1-1 на відстань 6,7 м;

- Від точки Ж до точки З вздовж стіни будинку літ. А1-1 на відстань 1,17 м;

- Від точки З до точки И через будинок літ. А-1 на відстань 11,71 м;

- Від точки И до точки К від будинку літ. А-1 до огорожі з боку вулиці Станіславського на відстань 4,55 м;

- Від точки К до точки А вздовж огорожі по вулиці Станіславського на відстань 7,70 м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з оплатою судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 6 536 грн. 64 коп.

Компенсовано за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_3 витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1 651 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що задовольняючи позов, суд першої інстанції врахував висновок судової будівельно-технічної експертизи щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, проте у експерта не було законних підстав робити висновок про порядок користування земельною ділянкою, яка сторонам по справі не належить та без згоди власника територіальної громади Маріупольської міської ради. Також зазначає, що висновок експертизи зроблений з грубим порушенням діючого законодавства, оскільки експертом фактично не досліджувалось домоволодіння та не перевірялось чи відповідають фактичні розміри даного домоволодіння з розмірами за наявними у сторін технічними паспортами. Експертом при виготовленні експертизи досліджувались технічні паспорти домоволодіння позивачки та відповідачки, які суперечать один одному без врахування відповідності їх правовстановлюючим документам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Довженка В.І., які підтримали скаргу, пояснення позивачки ОСОБА_3 та її представника адвоката Крохмалоьової Л.П., які заперечували проти задоволення скарги, дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 09 вересня 2002 року позивачка ОСОБА_3 є власницею 4/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . А1, а також жилої прибудови з мансардою лит. А-1, гаражу літ. К-1, погрібу з шійкою літ. Е/п, сараю літ. Д1, огорожі № 1, 2 та замощення 1 (т. 1 а.с. 8).

На підставі договору дарування від 08 лютого 1995 року та рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 92/1 від 25 квітня 2001 року відповідачка ОСОБА_2 є власницею іншої 1/5 частини зазначеного домоволодіння.

Земельна ділянка АДРЕСА_1 , на якій розташоване вищевказане домоволодіння, належить Маріупольській міській раді.

Задовольняючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що зазначеним в експертизі варіантом розподілу домоволодіння та порядком користування земельної ділянки, який визначений експертом відповідно до фактичного користування сторонами домоволодінням та земельною ділянкою, жодним чином права відповідачки не погіршуються, а навпаки, позивачка не вимагає від неї грошової компенсації та погоджується на користування відповідачкою земельною ділянкою значно більшої площі, ніж повинно бути відповідно до її частки у домоволодінні.

За правилами ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У фактичному користуванні позивачки перебувають наступні приміщення будинку загальною площею 161,5 м2: коридор 1-2 площею 2,8 м2, житлова кімната 1-3 площею 10,5 м2, житлова кімната 1-4 площею 12,2 м2, веранда 1-9 площею 11,1 м2, житлова кімната 1-10 площею 11,0 м2, коридор 1-11 площею 10,5 м2, котельня 1-12 площею 1,5 м2, санвузол 1-13 площею 3,0 м2, житлова кімната 1-14 площею 22,2 м2, кухня 1-15 площею 14,9 м2, сходова клітина І площею 3,1 м2, вітальня 1-16, площею 39,6 м2, санвузол 1-17 площею 7,2 м2, сауна 1-18 площею 5,8 м2, сходова клітина ІІ площею 6,1 м2.

У фактичному користуванні відповідачки перебуває санвузол 1-1 площею 3,8 м2; житлова кімната 1-5 площею 15,40 м2; житлова кімната 1-6 площею 12,60 м2; кухня 1-7 площею 9,4 м2; котельня 1-9 площею 3,6 м2; тамбур І площею 2,3 м2 загальною площею 47,1 м2.

Згідно з Висновком № 894-896 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 11 жовтня 2018 року (доопрацьованого відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 січня 2019 року) за технічними показниками будинок АДРЕСА_1 , може бути поділено на два ізольовані новоутворені об`єкти відповідно до фактичного користування сторін (т.1 а.с. 210-217, т. 2 а.с. 82-90).

Невизнання відповідачкою позову в цій частині не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки фактично будинок вже розділено між співвласниками на ізольовані частини та єдиним наслідком виділу позивачкою у натурі своєї частки із спільного майна є припинення права спільної часткової власності сторін на нього.

Крім того, відхилення від ідеальної долі на 5,38 м2 є незначним та позивачка, частка якої зменшується, на компенсацію вартості цієї площі не претендує.

У власності відповідачки залишилося те саме нерухоме майно площею 47,1 м2, яким вона володіла до виділу частки позивачки, а відтак не можна погодитися з доводами скарги, що її було позбавлено права власності.

Спір між сторонами щодо збільшення частки позивачки у спільній частковій власності вже розглядався судом і рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2014 року, встановлена законність зміни часток співвласників у спірному домоволодінні (том 1 а.с. 16-18, 19-21) тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.

При проведенні судової будівельно-технічної експертизи експертом враховані розміри приміщень позивачки, які існували на час розгляду справи судом і відображені у технічному паспорті будинку від 04 січня 2018 року (том 1 а.с. 218-223). Враховуючи розмір приміщень відповідачки, експерт використовував наданий нею технічний паспорт від 17 січня 2012 року (том 1 а.с. 143-148). Наявна в цих технічних паспортах невідповідність загальної площі будинку не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки експертом вирішувалося питання щодо можливості виділу в натурі частки позивачки, а не законності проведених нею перепланувань приміщень. В зв`язку з цим не можна погодитися із доводами скарги щодо порушення порядку проведення цієї експертизи. Крім того, з клопотанням про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи відповідачка до суду не зверталася.

З доповнення до акту про встановлення та узгодження меж земельної ділянки під домоволодінням позивачки від 18 липня 2013 року складеного посадовими особами Маріупольської міської ради, Орджонікідзеквської районної адміністрації м. Маріуполя, Управління Держземагенства в м. Маріуполі та Головного управління містобудування та архітектури м. Маріуполя вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні позивачки, має огорожу та не порушує прав суміжних землекористувачів (до яких належить і відповідачка ОСОБА_2 ) і не перешкоджає їм у користуванні земельними ділянками. Межі землекористування земельною ділянкою позивачкою оформлені правильно та додаткових узгоджень не потребують (том 1 а.с. 24, 25, 26).

Із зазначеного доповнення до акту та інших матеріалів справи вбачається, що представник Маріупольської міської ради не заперечував проти правомірності користування сторонами земельною ділянкою під домоволодінням.

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином апеляційний суд вважає безпідставними доводи скарги щодо відсутності у позивачки права користування земельною ділянкою під її домоволодінням.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визначив порядок користування земельною ділянкою врахувавши існуючий між сторонами порядок користування нею, який відповідачка не оспорювала.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з якими законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Судді В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

О.М. Пономарьова