УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 293/1324/17

провадження № 61-6461 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року про перегляд постанови апеляційного суду в зв`язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Головинський Граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніта відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Головинський граніт» на свою користь заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року в складі судді Васильчука С. Ф. позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Головинський граніт» на користь ОСОБА_1 6 315,44 грн невиплаченої заробітної плати й усіх сум, що належать позивачу від підприємства; 30 501,92 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 16 березня 2017 року по 02 січня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Головинський граніт» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року в складі колегії суддів Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С. апеляційну скаргу ТОВ «Головинський граніт» задоволено, рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про перегляд постанови Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року в складі колегії суддів Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М. у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що виписка з поточного рахунку від 15 серпня 2019 року про зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2016 року в розмірі 2500 грн, видана ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», на яку ОСОБА_1 посилається як на нововиявлену обставину, є новим доказом, а тому передбачені законом підстави для перегляду постанови Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року в зв'язку з нововиявленими обставинами відсутні.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення та посилаючись на те, що апеляційний суд під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не надав належної правової оцінки доказам, що мають значення для справи, просить скасувати його як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424-426 ЦПК України.

При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими, а тому підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук