Справа № 199/3762/19
УХВАЛА

про звільнення від сплати судового збору

13.05.2019 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, разом з якою надала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач є пенсіонером та єдиним видом її доходу є пенсія за віком, що виплачується їй державою у розмірі 1 494 грн., позивач проживає у притулку для бездомних осіб міського центру соціальної допомоги. Крім того, позивач має хронічні захворювання, потребує дуже коштовного лікування, постійного медичного обстеження, що, на її переконання, свідчить про важкий майновий стан позивача і неможливість сплати судового збору.

Розглянув клопотання, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати ( ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати нам підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками майнового стану.

Суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, розстрочення, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Європейський суд з прав людини в контексті сплати судових витрат неодноразово наголошував, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду, чи ні, та чи отримала «право на розгляд справи судом» (п. 63 і далі рішення від 13 липня 1995 року по справі «Толстой - Милославський проти Сполученого Королівства»).

Право на доступ до суду, тобто право кожного на повний та об`єктний розгляд справи щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст. 76 - 81 ЦПК України, позивачем надано докази (довідка про доходи №779778, видана Лівобережним відділом обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, довідка міського центру соціальної допомоги Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 27.02.2019 №26/1 про перебування ОСОБА_1 у притулку для бездомних осіб) на підтвердження того, що позивач є малозабезпеченою особою, та погоджується із слушністю доводів позивача, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала підписана 13 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Спаї