Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 607/1503/16-ц

провадження № 61-18102св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року у складі судді Грицай К. М. та на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Кузьми Р. М., Сташківа Б. І., Костіва О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про зобов'язання прийняти до членів кооперативу та визнання права власності на криту стоянку для автомобіля.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 31 грудня 2005 року між ним та приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» укладено договір, а 14 вересня 2010 року додатком до зазначеного договору погоджено сторонами участь у пайовому будівництві на криту стоянку для автомобіля № НОМЕР_1 проектною загальною площею 17,22 кв. м, розташовану на АДРЕСА_1 . На виконання зазначеного договору він вніс ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» 100 % вартості критої стоянки для автомобіля.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2011 року за ним визнано майнове право на дану криту стоянку, а 11 червня 2011 року йому передано в користування зазначену криту стоянку відповідно до договору. Згідно технічного паспорту загальна площа стоянки становить 16,9 кв. м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2014 року, у задоволенні позову про визнання за ним права власності на вказане майно відмовлено.

Посилався на те, що він неодноразово звертався до голови кооперативу із заявою про прийняття його до членів кооперативу, сплативши всі внески, проте відповіді не отримав, що створює перешкоди йому в отриманні необхідних документів для реєстрації права власності на криту стоянку.

Позивач просив суд зобов`язати голову правління обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив«Корольова-5» прийняти його в члени кооперативу на підставі поданої ним заяви та сплаченого внеску, подати рішення на розгляд загальних зборів та визнати за ним право власності на криту стоянку для автомобіля № НОМЕР_1 , загальною площею 16,9 кв. м, розташовану на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано голову правління обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» прийняти рішення з приводу прийняття ОСОБА_1 до членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» за заявою від 10 лютого 2016 року з урахуванням сплаченого ним пайового внеску в сумі 28 372,00 грн та вступного внеску в сумі 500,00 грн та передати таке рішення на затвердження загальних зборів даного кооперативу.

Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» в користь ОСОБА_1 551,20 грн понесених судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позов частково, виходив із того, що право позивача на вступ до кооперативу порушено, оскільки рішення про відмову у прийнятті до членів кооперативу в установленому Статутом порядку не приймалося.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на криту стоянку для автомобіля, суди дійшли висновку про те, що власником спірного майна є відповідач, а позивач не є членом кооперативу та не набув права на викуп нежитлового приміщення, а тому права останнього не порушені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_1 також подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на криту стоянку та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» аргументована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, невірно визнали належними та допустимими докази, надані позивачем, не надали належної правової оцінки висновку судово-економічної експертизи від 27 грудня 2016 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що рішенням суду визнано його майнове право на криту стоянку для автомобіля № НОМЕР_1 та що він профінансував 100 % будівництво цієї стоянки, боргів перед кооперативом не має. Рішення судів про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання за ним права власності на криту стоянку порушують його права як пайовика даного кооперативу, оскільки він виконав усі вимоги Статуту.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5»подав заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просив залишити без задоволення касаційну скаргу, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2017 року та 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 дообслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про зобов`язання прийняти в члени кооперативу та визнання права власності.

Витребувано з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зазначену справу.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Судуна підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 31 грудня 2005 року ОСОБА_1 та приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» (далі - ПП «ТФ «Будівельник») уклали договір, відповідно до якого ПП «ТФ «Будівельник» приймаєОСОБА_1 у пайове будівництво на криту стоянку для автомобіля №НОМЕР_1 , проектною загальною площею 17,22 кв. м, розташовану наАДРЕСА_2. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію - 2009 рік. Попередня базова вартість критої стоянки становить 37 691,00 грн.

Відповідно до цього договору остаточна ціна будівництва визначається після його закінчення шляхом врахування різниці між проектною та фактичною (за даними БТІ) загальною площею критої стоянки.

На виконання договору від 31 грудня 2005 рокуОСОБА_1 сплатив 37 691,00 грн, що становило 100 % оплати і є фіксованою до кінця будівництва.

14 вересня 2010 року додатком №1 до договору від 31 грудня 2005 року сторони погодили пункт 1.1 договору в новій редакції, відповідно до якого ПП «ТФ «Будівельник» приймає ОСОБА_1 у пайове будівництво на криту стоянку для автомобіля №НОМЕР_1 , проектною площею 17,22 кв. м,що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного судуТернопільської області від 24 березня 2011 року за ОСОБА_1 визнано майнове право на незавершену будівництвом криту стоянку для автомобіля № НОМЕР_1 , проектною площею 17,22 кв. м, за вказаною у договорі адресою.

11 серпня 2011 року обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Корольова - 5» та ПП «ТФ «Будівельник» уклали договір, за умовами якого ПП «ТФ «Будівельник» передало відповідно до акту приймання-передачі від 11 серпня 2011 року у власність кооперативу матеріали та обладнання, які були використанні у процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку) на АДРЕСА_1 .

Додатком № 2 до договору від 11 серпня 2011 року про передачу об`єкта незавершеного будівництва на АДРЕСА_1 затверджено список осіб, які викупили у ПП «ТФ«Будівельник» нежитлову площу (квадратні метри) на криті стоянки в об`єкті незавершеного будівництва станом на 11 серпня 2011 року. У цьому списку в переліку прізвищ значиться й прізвищеОСОБА_1 та вказівка про внесення ним 100 % оплати (37 691,00 грн) за стоянку для автомобіля проектною загальною площею 17,22 кв. м.

Згідно з висновком про вартість майна від 21 жовтня 2011 року № 95, наданого ПП «Експертоцінка», ринкова вартість зазначеногонезавершеного будівництва становить 33 117 440,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного судуТернопільської області від 18 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2014 року у справі № 607/10702/13-ц, в задоволенні позову ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Корольова - 5», Байковецької сільської ради про визнання права власності на криту стоянку для автомобіля відмовлено у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань щодо сплати пайових внесків у повному обсязі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Діяльність житлово-будівельних кооперативів регулюється Законом України «Про кооперацію».

Відповідно до статті 8 вказаного Закону України статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

У заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 просив зобов'язати обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» прийняти до членів кооперативу та визнати за ним право власності на криту стоянку для автомобіля.

Статутом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» передбачений порядок прийняття в члени кооперативу, зокрема, пунктом 5.4 Статуту визначено, що вступ до кооперативу є добровільним та здійснюється на підставі письмової заяви та після сплати на рахунок кооперативу вступного внеску та передачі кооперативу свого паю у порядку та у розмірах, визначених даним Статутом, рішеннями органів управління кооперативу.

Пунктом 5.5 Статуту визначено, що рішення приймається правлінням кооперативу і затверджується загальними зборами членів кооперативу.

Відповідно до пункту 8.2.8 рішення правління кооперативу або голови про прийняття нових членів та припинення членства затверджуються загальними зборами членів кооперативу.

Суди встановили, що 10 лютого 2016 року позивач подав до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» заяву про прийняття його в члени кооперативу, сплативши пайовий внесок та вступний внесок, що відповідає визначеному розміру, затвердженому рішенням правління кооперативу.

Листом від 15 лютого 2016 року голова правління обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» повідомив позивача, що підстави для прийняття його до членів кооперативу відсутні, оскільки ним не було виконано обов`язкові умови статуту кооперативу для набуття членства в кооперативі та визначена ним сума заборгованості у розмірі 16 255,00 грн є необґрунтована.

Оскільки рішення про відмову в прийнятті в члени кооперативу в установленому статутом порядку не приймалось, суд першої інстанції, яким погодився й апеляційний суд, правильно зобов`язав відповідача прийняти рішення відповідно до вимог, визначених статутом.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на криту стоянку для автомобіля слід виходити з такого.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного судуТернопільської області від 18 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2014 року у справі № 607/10702/13-ц, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на криту стоянку для автомобіля, оскільки він не сплавив у повному обсязі пайові внески, визначені кооперативом.

Під час розгляду даної справи суди встановили, що на підставі договору від 11 серпня 2011 року попередній замовник будівництва і забудовник ПП «ТФ «Будівельник» втратило будь-які права на володіння, користування чи розпорядження об`єктом незавершеного будівництва з критими стоянками для автомобілів на АДРЕСА_1, а обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Корольова - 5» взяв на себе подальші зобов`язання щодо організації завершення будівництва цього будинку.

Установивши, що відповідач є власником багатоквартирного житлового будинку з критими стоянками для автомобілів, будівництво яких завершено за кошти (пайові внески) членів кооперативу та здано в експлуатацію, а позивач не є членом цього кооперативута не набув права на викуп нежитлового приміщення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на криту стоянку для автомобіля, оскільки права останнього не порушені.

Висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що рішенням суду визнано його майнове право на криту стоянку для автомобіля № НОМЕР_1 та що він профінансував 100 % будівництва даної стоянки, колегія суддів відхиляє, оскільки фінансування критої стоянки позивачем здійснено відповідно до договору від 31 грудня 2005 року про участь у пайовому будівництві даної стоянки, за умовами якого позивач отримав право на передачу йому стоянки для набуття права власності, а не право власності на неї. Також визнання за позивачем майнового права на криту стоянку не дає підстав для висновку, що у позивача виникло право власності на спірне нерухоме майно.

Аргументи касаційної скарги обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про те, що суди не надали належної оцінки доводам і доказам, не встановили обставини, якими обґрунтовані вимоги і заперечення, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до статтей 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Інші доводи касаційних скарг не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційних скарг та залишення без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук