головуючий у суді І інстанції Григоренко І.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Семенюк Т.А., Волошиної В.М.,

за участюсекретаря судового засідання: Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Соко» - ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело фінансів», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Соко», товариства з обмеженою відповідальністю «Система Груп», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна та скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року відкрито провадження у цій справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, директор ТОВ «СОКО» - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та направити справу до Печерського районного суду міста Києва для прийняття рішення щодо підсудності.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем при поданні позовної заяви до суду не правильно визначено підсудність справи, а судом першої інстанції при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі порушено правила підсудності, визначені ЦПК України з огляду на таке.

Позивачем пред`явлено позов до кількох відповідачів серед яких: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», адреса місцезнаходження якого згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вулиця Богдана Хмельницького, 16-22 місто Київ (Шевченківський район міста Києва) та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело фінансів», адреса місцезнаходження якого згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вулиця Лятошинського, 14 місто Київ (Голосіївський район міста Києва).

Таким чином, цей позов подано до Печерського районного суду міста Києва з порушенням правил підсудності, оскільки підсудність цієї справи віднесено до зовсім інших суддів, ніж Печерський районний суд міста Києва. Враховуючи викладене, вважає, що відповідно до статті 27 ЦПК України справа має розглядатися за загальним правилом підсудності, тобто за місцезнаходженням одного з відповідачів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції керувався статтями 19, 175-177, 187, 189 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Разом з тим, ухвала суду не відповідає указаним нормам, що, відповідно до статті 380 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 24 листопада 2016 року позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., набули право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 листопада 2016 року №32533828 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В. було зареєстроване право спільної часткової власності на квартиру ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 листопада 2016 року (а.с. 11).

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України)

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело фінансів» та скасування державної реєстрації наступних реєстраційних дій.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Голосіївського району міста Києва.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, зважаючи на те, що вимоги позовної заяви стосуються безпосередньо нерухомого майна, колегія суддів дійшла висновку, що вказані у позовній заяві вимоги підлягають розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 380 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та справа направляється на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 380, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Соко» - Михайленка Ігоря Васильовича задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело фінансів», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Соко», товариства з обмеженою відповідальністю «Система Груп», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна та скасування державної реєстрації, направити на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

З повним текстом судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст Постанови складений 15 листопада 2019 року

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Т.А. Семенюк

В.М. Волошина