КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/786/18 Головуючий у 1 інстанції - Коваленко К.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Довгополій А.В.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 липня 2019 року

в справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-особа:

Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської

області

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 липня 2019 року відмовлено в задоволенні позову АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник АТ «КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 липня 2019 р. та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 13.03.2012 року ОСОБА_6 став клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит в розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за договором.

Тим самим, було порушено умови кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 31.03.2018 р. має заборгованість у розмірі 65129,33 грн., яка складається з наступного: 1392,68 грн. - заборгованість за кредитом; 57127,07 грн. - відсотків за користуванням кредитом; 3031,99 грн. - пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3077,99 грн. - штраф (процентна складова).

Так, згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_6 висловив свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно де актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви визначено, що Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Проте, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про наявність між сторонами договірних відносин про надання банківських послуг.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно позиції Верховний Суд України, викладеної у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, - за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, який разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, суд обґрунтовано дійшов висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника позичльник ОСОБА_6 був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Не можливо розібрати чи підписував ОСОБА_6 саме ці Умови та Правила, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту слід зазначити, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13 ).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем в порушення ст. 81 ЦПК України, не надано доказів того, що платіжна картка, яка передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк її дії, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. В наданій суду анкеті заяві не вказано який саме кредитний договір укладено з відповідачем та на яку суму, представник позивача зазначив, що сума ліміту встановлюється після підписання анкети заяви, разом з тим суд вважає це незаконним, оскільки сума кредитного договору є також істотною умовою кредитного договору.

Окрім того, на час розгляду справи судом, позивачем не було надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником.

Також суд правильно вважав, що залучаючи до участі справи ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, про те, що саме ці особи є спадкоємцями померлого відповідача.

Так, згідно вимог діючого законодавства спадкоємець це особа, яка у випадку смерті тієї чи іншої особи набуває права одержати його спадкове майно.

Глава 84 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав виникнення у особи права на спадкування, як то спадкування за законом, що передбачає родини зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцем, або факт проживання спадкоємця з спадкодавцем протягом тривалого періоду часу, так і спадкування за заповітом, що передбачає наявність заповіту.

Сам по собі факт проживання особи на час смерті з спадкодавцем не є безумовною підставою для визнання особи спадкоємцем.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 липня 2019 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 18.11.2019 р.

Головуючий :

Судді :