КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 759/19958/18

провадження № 22-ц/824/13067/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Нафтохімік» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Обслуговуючий кооператив «ЖБК Нафтохімік» звернувся до суду з позовом та просивстягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 9 830 грн 17 коп., яка складається з 6 648 грн 35 коп. - основного боргу, 2 554 грн 18 коп. - інфляційної складової боргу 3 % річних - 627 грн 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про кооперацію» та Статуту кооперативу Обслуговуючий кооператив «ЖБК Нафтохімік» визначено виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_2 , є власником квартири та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які постачає ОК «ЖБК Нафтохімік». Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Вказаними Правилами передбачені обов`язок споживача оплачувати послуги в установлений строк та відповідальність споживача за несвоєчасне внесення платежів за послуги. Обов`язок відповідача перед позивачем здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За результатами аналізу оплат з`ясовано, що ОСОБА_1 користується послугами, але не виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за них. Свої обов`язки щодо оплати наданих послуг відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30 листопада 2018 року складає 6 648 грн. 35 коп. Сума боргу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних сумарно складає 9 830 грн. 17 коп.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року позов Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Нафтохімік» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано оплату послуг за період з серпня по листопад 2018 року на суму 2 451 грн 40 коп. Позивач пропустив строк позовної давності при зверненні до суду. Суд першої інстанції не дослідив, з якого саме часу виник борг та в якій сумі.

У відзиві на апеляційну скаргу Обслуговуючий кооператив «ЖБК Нафтохімік» вказує на те, що на дату подання позовної заяви боргів за 2015 рік не було, а, отже, ніякого порушення терміну позовної давності немає. Квитанції на сплату послуг кооперативу не надані, а копії листів АТ КБ «Приватбанк», додані до відзиву на позовну заяву, не завірені відповідачем. Відповідач є членом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Нафтохімік» та власником квартири, а тому зобов`язаний вносити платежі на всі витрати незалежно від його місця проживання. Рішення, що прийняті Загальними зборами, є обов`язковими для всіх членів кооперативу, у тому числі і тих, що не брали участі у голосуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що Обслуговуючий кооператив «ЖБК Нафтохімік» визначено виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про кооперацію» та Статуту кооперативу (а.с.8-11).

ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_2 , є власником трикімнатної квартири загальною площею 78,47 кв. м та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які постачає ОК «ЖБК Нафтохімік», що не заперечується відповідачем.

Відповідно до Правил про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 25 травня 2016 року, затверджених Головою Правління ОК «ЖБК «Нафтохімік» розмір щомісячної плати за надані послуги за один квадратний метр загальної площі становить - 2,96 (дві грн 96 коп.) Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Передбачений обов`язок Споживача оплачувати послуги в установлений строк та відповідальність Споживача за несвоєчасне внесення платежів за послуги.

З 01 червня 2016 року тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій складав - 5,23 (п`ять грн 23 коп.), а з 01 квітня 2018 року - 7,81 (сім грн 81 коп.). Складові даних нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій розраховані відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року № 515 (а.с.19, 26-27).

Згідно з довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_4 за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2018 року борг ОСОБА_1 становить 6 648 грн 35 коп., інфляційні втрати - 2 554 грн 18 коп., три відсотки річних - 627 грн 64 коп. (а.с.30, 36, 38).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг. На виконання вимог ст. 81 ЦПК України позивачем доведено позовні вимоги.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572 власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Звертаючись до суду з позовом, Обслуговуючий кооператив «ЖБК Нафтохімік» вказує на те, що він надає послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, в якому знаходиться належна відповідачу на праві власності квартира. ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній договір про надання послуг. Однак, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які відповідач отримав, а, відтак, має оплатити їх надання.

Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року (справа № 6-3193св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості, позивач надав суду, зокрема, довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку № 36 за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2018 року.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що судом не враховано оплату ним послуг на суму 2 451 грн 40 коп. Позивач пропустив строк позовної давності при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним було сплачено за надання послуг за період з серпня по листопад 2018 року на суму 2 451 грн 40 коп.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду листи АТ КБ «Приватбанк», згідно із якими ОСОБА_1 сплатив за серпень-листопад 2018 року кошти на розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 , МФО 320478, Код за , отримувач: КПГІОЦ.

Разом з тим, пунктами 6, 9 Правил про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 25 травня 2016 року, затверджених Головою Правління ОК «ЖБК «Нафтохімік», передбачено, що плата вноситься на розрахунковий рахунок ОК «ЖБК «Нафтохімік» № НОМЕР_3 в ТВБВ № 10026/0124 АТ «Ощадбанк» в м. Києві, МФО 322669 через КП «ГІОЦ». Споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги у встановленому цими правилами порядку та строк (а.с.19).

Отже, відповідач сплатив кошти на рахунок, який є відмінним від того, що зазначений у Правилах про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 надав квитанції АТ КБ «Приватбанк», якими він підтверджує оплату за надання послуг з утримання будинків за період з серпня по листопад 2018 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На момент подачі відзиву на позовну заяву, вказані докази були наявні у відповідача, однак, він не подав їх до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів об`єктивних причин, які перешкодили йому подати зазначені докази у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач також вказує на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду та зазначає, що суд першої інстанції не дослідив, з якого саме часу виник борг та в якій сумі.

Відповідно до вимог ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З наявної у матеріалах справи довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку №36 вбачається, що станом на серпень 2014 року у відповідача був наявний борг у розмірі 89 грн 60 коп. З вересня по грудень 2014 року, з квітня по травень 2015 року, у жовтні 2015 року, з липня по листопад 2016 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по липень 2018 року ОСОБА_1 сплачував кошти за надані послуги.

Загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Нафтохімік» 25 травня 2016 року згідно із протоколом №8 було прийнято рішення, що у разі утворення боргу оплата за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надходить від мешканців будинку, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховуються в погашення боргу. Згідно із розрахунком позивача на час звернення його із цим позовом до суду боргів у відповідача за 2015 рік не було.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про кооперацію» одними із основних принципів, на яких базується кооперація, є принцип безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності та принцип рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (стаття 8 цього Закону).

За змістом статті 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Таким чином, рішенням вищого органу управління кооперативу встановлено порядок зарахування відповідних платежів. Тому у суду відсутні підстави вважати необґрунтованим розрахунок позивача, згідно з яким боргів у відповідача за 2015 рік не було. Відтак, підстави для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України відсутні.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Судді Писана Т.О.

Приходько К.П.

Журба С.О.