КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

14.03.2016 року сталося залиття її квартири внаслідок недотримання правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , співвласниками якої є відповідачі.

Відповідачі в добровільному порядку не відшкодували завданої їй шкоди.

З метою визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, позивачка звернулась до ТОВ «Судова незалежна експертиза України», та згідно висновку №ЕД-1704-1-342.16 від 25.07.2016 року вартість проведення ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 4 981,00 грн. За проведення експертизи позивачкою було сплачено 2 150,00 грн.

При цьому, ОСОБА_2 самостійно було усунено пошкодження своєї квартири та вартість будівельних матеріалів, які були придбані нею, значно перевищує розмір матеріальної шкоди, встановленої висновком незалежної оцінки, та становить 10 333,56 грн.

Вважає, що вартість будівельних матеріалів та витрати за проведення експертизи повинні бути відшкодовані відповідачами, оскільки залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з їх вини.

Крім матеріальної шкоди позивачці внаслідок пошкодження залиттям її майна також було завдано і моральних страждань, які виразилися у пригніченому стані, загостренні хвороб та втраті зору. Моральну шкоду позивачка оцінює в сумі 50 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, просила позов задовольнити та стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі вартості будівельних матеріалів, що становить 10 333,56 грн., відшкодувати їй моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. та витрати за проведення незалежної експертизи в сумі 2 150,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 вартість будівельних матеріалів в сумі 10 333,56 грн., а саме по 3 444,52 грн. з кожного.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., а саме по 1000,00 грн. з кожного.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , витрати за проведення експертизи в сумі 2150,00 грн., а саме по 716,67 грн. з кожного.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 грн., а саме по 512,27 грн. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову - відмовити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , та відповідачка ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивачки проти апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_6 зареєстрована та є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.10.2015 року.

14.03.2016 року сталося залиття належної позивачці квартири.

Згідно акту ЖЕД №901 від 16.03.2016 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 були виявлені сліди залиття: в кухні (стеля S-7,2 кв.м.), у ванній кімнаті (стеля S-2,9 кв.м.), в туалеті (стеля S-1,0 кв.м.), коридор (стеля S-11,6 кв.м.).

Залиття квартири АДРЕСА_1 виникло у зв`язку з недотриманням правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , цього ж будинку, яка належить на праві власності відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.1998 року.

Судом також встановлено, що в добровільному порядку матеріальна шкода, спричинена позивачці,відповідачами не відшкодована.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом достовірно встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося з вини відповідачів, внаслідок недотримання ними правил користування сантехнічним обладнанням.

Згідно висновку №ЕD-1704-1-342.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 25.07.2016 року, який був проведений ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на прохання позивачки ОСОБА_2 , розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 4 981,00 грн.

За проведення вказаного експертного дослідження позивачем сплачено 2150,00 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанк від 08.07.2019 року за №0.0.580213478.1.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі вартості будівельних матеріалів в сумі 10333,56 грн., які були придбані нею для ремонту квартири, що виконаний нею самостійно.

На підтвердження такої вартості будівельних матеріалів, ОСОБА_2 були надані відповідні квитанції (а.с. 27-36).

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами - письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.77).

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПКУ України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний висновок експертного будівельно-технічного дослідженнямістить докладний опис та не містить підстав, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи неузгодженість його з іншим матеріалам справи.

Разом з тим, стягуючи з відповідачів на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі вартості будівельних матеріалів в сумі 10333,56 грн., районний суд не врахував, що позивачкою не надано належних та достовірних доказів того, яка кількість будівельних матеріалів необхідна була позивачці для відновлювального ремонту квартири, що саме ці будівельні матеріали та в саме такому розмірі були використані нею для проведення ремонтних робіт з метою відновлення стану квартири після залиття, яке відбулось 14 березня 2016 року, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необхідним відшкодувати на користь позивачки вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 4 981,00 грн., визначеної висновком №ЕD-1704-1-342.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 25.07.2016 року.

Належних та переконливих доказів, які б спростовували даний висновок, матеріали справи не містять.

На користь позивачки підлягають відшкодуванню відповідачами 2150,00 грн., сплачених ОСОБА_2 за проведення вказаного експертного дослідження.

З огляду на викладене, рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди слід змінити та зменшити розмір стягнутої на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 10 333 грн. 36 коп. до 4 981 грн.

Щодо задоволення позовних вимог в частині моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Так, статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Судом встановлено, що внаслідок залиття квартири позивачці завдано моральної шкоди, яка виразилась у пошкодженні її майна. Позивач була вимушена звертатись до експертної установи та до суду, оскільки в добровільному порядку відповідачі вирішити спір не погодились. Крім того, залиття квартири створило для ОСОБА_2 дискомфорт, оскільки після залиття квартира потребує ремонту, а внаслідок бездіяльності відповідачів позивач протягом тривалого часу була позбавлена можливості це здійснити.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., виходячи з вимог розумності, справедливості, глибини заподіяних душевних страждань та конкретних обставин справи.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що залиття квартири позивачки відбувалося двічі, а саме: 14 березня 2016 року та 07 червня 2016 року. Внаслідок залиття, яке сталось 07 червня 2016 року, була залита квартира не тільки позивачки, а й помешкання відповідачів, на підтвердження чого ЖЕД №901 було складено відповідні акти від 07.06.2016 року щодо залиття квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2. На думку відповідачки ОСОБА_1 , розмір матеріальної шкоди в сумі 4 981 грн. було визначено експертом після повторного залиття квартири позивачки, яке відбулося не з вини відповідачів, і є завищеним.

Разом з тим, з такими доводами апеляційної скарги погодитись не можна, оскільки як слідує з актів про залиття квартир, складених 07 червня 2016 року, були затоплені наступні квартири: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . В матеріалах справи відсутні докази того, що квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачці, була залита також 07 червня 2019 року.

Представник позивачки стверджує, що залиття належного ОСОБА_2 помешкання 07 червня 2019 року не мало місця.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та й не містять підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої злиттям квартири, з 10 333 грн.56 коп. до 4 981 грн. Стягнути з в рівних частинах з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 4981 грн., а саме по 1 660 грн.33 коп. з кожного.

В решті дане рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлений 12 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: