Справа № 462/5383/19
провадження 2-с/462/82/19
У Х В А Л А

18 листопада 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М, розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 462/5383/16-ц від 29.08.2019 року за заявою Львівського комунального підприємства «Левандівка» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановив:

29.09.2019 рокуЗалізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ № 462/5383/19-ц, згідно якого постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки Державної фіскальної служби України - фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати), які проживають за адресою: АДРЕСА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Левандівка» (Код , адреса: м. Львів, вул. Широка, буд. 86Б, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк», МФО 325796) заборгованість у розмірі 1 952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 09 коп.

Згідно з ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 171 ЦПК заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

12.11.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали заяву про скасування вищевказаного судового наказу, покликаючись на те, що відсутні підстави для видачі судом судового наказу, оскільки між ними та ЛКП Левандівка не існує жодних договірних відносин. Також заборгованість за водопостачання та водовідведення є надуманою з боку ЛКП. З огляду на вказане просить скасувати судовий наказ, поновивши строк звернення до суду із такою заявою.

Судом встановлено, копія судового наказу №462/5383/19-ц від 29.08.2019 року направлена боржникам 09.09.2019 р., який вони отримали 26.09.2019 року. 27.09.2019 р. рекомендованим листом з поміткою «Пріоритетне» направили на адресу суду заяву про скасування вищевказаного судового наказу із додатками, однак такий лист повернувся 04.11.2019 на їхню адресу за закінченням терміну зберігання без вручення адресату (а.с.18). За наведеного, суд вважає, що є підстави для поновлення строку для подання цієї заяви.

Окрім цього, п. 9 та п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», передбачає обов`язок фактичної наявності надання та отримання послуг. Згідно п. 9 «наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника;

документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Пунктом 13 передбачено: «якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати

документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги».

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про поновлення заявникам строку для подання заяви про скасування судового наказу, та скасувати судовий наказ від 29.08.2019 року за №462/5383/19, виданий Залізничним районним судом м. Львова, роз`яснивши стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ № 462/5383/19-ц від 29.08.2019 року за заявою Львівського комунального підприємства «Левандівка» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя