Справа № 357/6045/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після померлої матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , яка проживала в с.Шкарівка Білоцерківського району Київської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,8738 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. На день її смерті мати проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею, проживав він, однак без реєстрації. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 являється її дочка - ОСОБА_2 та він ОСОБА_1 . У травні 2018 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою нотаріуса від 19.05.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва. Поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою стало те, що він вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки з 2010 року проживав разом з матір`ю без реєстрації за місцем відкриття спадщини, крім того, після їх смерті перебував у пригніченому стані та перебував з 04.05.2016 року по 10.05.2016 року та з 25.10.2016 року по 04.11.2016 року на стаціонарному лікуванні. Вказані обставини стали причиною для звернення за захистом порушеного права.

26.07.2019 року судом прийнято справу до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

20.09.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

11.11.2019 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі та позивача, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 08.11.2019 року звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 04.05.2016 року виконавчим комітетом Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 - до дня смерті. За вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця в даному приміщенні ніхто не зареєстрований і не проживає.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8738 га, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 являлась матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 являються позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадщину у встановлений законом строк спадкоємці не прийняли.

Постанова мотивована тим, що вони не мають права на спадкування, оскільки спадщину в установлений законом строк не прийняли.

Відповідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру станом на 19.05.2018 року, спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не відкривалась.

Отже, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак позбавленні можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадщину у встановлений законом строк не прийняли.

Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються дітьми померлої ОСОБА_3 , та єдиними спадкоємцями після її смерті .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною ч.1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачем на підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини надано акти від 30.05.2019 року та від 01.11.2015 року про те, що ОСОБА_1 , фактично проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 з 2010 року по теперішній час.

Крім того, позивачем надано виписки із медичної катки амбулаторного хворого, які видані Білоцерківською центральною районною лікарнею.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Таким чином, враховуючи, що позивач на день смерті спадкодавця фактично проживав з нею без реєстрації, та по теперішній час проживає за вказаною адресою, крім того, після смерті спадкодавця хворів, тому був позбавлений можливості вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, однак являється спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач ОСОБА_2 в встановленні законом строки не подала заяву про прийняття спадщини, тому вважається такою, що не прийняла її, будь-яких заперечень, щодо позовних вимог позивача не подавала.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 2, 3, 4, 12, 13, 81, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:Б. І. Кошель