г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3272/18
Номер провадження 2/213/316/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Стаматової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судового засідання №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №213/3272/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_5 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_6 ,-

встановив:

Позивач 08.10.2018 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , предметом якої є визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є наймачем вищезазначеної квартири. Відповідачі є його колишньою дружиною та синами, які зареєстровані у даному житлі, але не проживають з 2010 року. На даний час їх фактичне місце перебування позивачу не відомо. Відповідачі добровільно не знімаються з реєстраційного обліку, чим порушують права позивача - не дозволяють менше сплачувати за комунальні послуги, а також приватизувати майно.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідачі це його колишня дружина та діти, шлюб розірвали приблизно 14 років тому, після розірвання шлюбу він проживав на квартирі у однієї жінки. В спірній квартирі він не проживає приблизно років 10. При цьому він надавав гроші своєму ОСОБА_7 на сплату комунальних платежів за квартиру. На цей час він бажає приватизувати квартиру, але не бажає цього робити разом з відповідачами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, зазначивши, що позивач сам не проживає у спірній квартирі і залишається не зрозумілим, яким чином реєстрація ОСОБА_2 заважає чи порушує його права. Звертає увагу суду на те, що доданий до позову Акт є не належним доказом, оскільки він посвідчений печаткою ТОВ "Уют" в жовтні 2018 року, але ТОВ "Уют" в цей час вже не обслуговувало цей будинок. При цьому Акт наданий ОСОБА_2 є чинним і в ньому зазначено, що вона там проживає. Також пояснила, що ОСОБА_2 постійно мешкала у спірній квартирі до весни 2019 року, а з цього часу ОСОБА_2 відвідує цю квартиру періодично, оскільки змушена проживати разом зі своєю хворою матір`ю - постійно бути рядом та доглядати її за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі наявних матеріалів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що їй достовірно відомо про те, що ОСОБА_2 до весни 2019 року постійно мешкала в спірній квартирі, а з вказаного часу вона змушена постійно бути зі своєю хворою матір`ю, яка проживає за адресою АДРЕСА_2 і у вказану квартиру вона періодично навідується. Сама вона була в цій квартирі в лютому 2019 року і бачила, що газ там перекритий, вода відсутня.

Суд, заслухавши сторони, їх представників та свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач є головним наймачем квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,5 кв.м. Відповідно до ордеру №243 від 02.01.1990 року, він виданий ОСОБА_1 , сім`я якого складається з 3 (трьох) чоловік - він, дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 /а.с.13/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився другий син - ОСОБА_4 (а.с.10).

07 липня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

Станом на 08.10.2018 року у квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с.19,20,22). Відповідач ОСОБА_3 з 26.09.2017 року зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21).

Відповідно до Акту від 28.02.2017 року, який надала сторона позивача, відповідачі не проживають за спірною адресою з 2010 року (а.с.4).

Відповідно до актів від 17.10.2018 року, які надала сторона відповідача ОСОБА_2 , вона періодично проживає за спірною адресою, здійснює комунальні платежі по утриманню цього житла, але через догляд за хворою матір`ю періодично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.42,43,47-57).

Таким чином, судом встановлено, що за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин не мешкає лише відповідач ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2 суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї, зазначеної позивачем підстави, передбаченої статтею 71 або статтею 107 ЖК України.

На підставі зазначеної позивачем статті 71 ЖК України можна визнати особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у разі, якщо така особа була відсутньою у жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимоги позивача щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не підтверджений факт непроживання відповідача ОСОБА_2 понад шість місяців у даному житловому приміщені, а відповідач ОСОБА_3 - не зареєстрований за спірною адресою.

Обґрунтованою визнається судом лише вимога щодо визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 64, 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_7, РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Представник відповідача - ОСОБА_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 . РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП та номер і серія паспорта під час розгляду справи судом не встановлені.

Дата складення повного судового рішення - 31 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.