КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Миколаєць І.Ю.,-

встановила:

У грудні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 17 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором становила 16 582 грн 96 коп.

26 січня 2016 року банк направив претензію кредитора до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. 08 лютого 2016 року позивачем отримано відповідь, в якій зазначено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 Банк направив ОСОБА_1 лист-претензію, однак заборгованість останнім погашена не була.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 вересня 2011 року, що був укладений між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , в розмірі 16 582 грн 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1 378 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на пропущення позивачем строків визначених ст. 1281 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що рішення суду є законним, обґрунтованим, винесеним з урахуванням всіх обставин справи при належній оцінці доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що до ОСОБА_1 як до спадкоємця перейшов обов`язок по погашенню заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2011 року.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 23 вересня 2011 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої отримала кредит у розмірі 17 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату смерті позичальника становить 16 582 грн 96 коп., з яких:

- 15 965 грн 40 коп. - заборгованість за кредитом;

- 617 грн 56 коп. - заборгованість за відсотками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що на виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України 26 січня 2016 року була направлена претензія кредитора до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. 08 лютого 2016 року позивачем отримано відповідь Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 10 травня 2016 року до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію. Однак відповідачем не вчинено жодних дій спрямованих на виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред'явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов'язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, 06 січня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» направило Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі претензію кредитора.

Листом від 29 січня 2016 року, який отримано банком 08 лютого 2016 року, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила, що згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є рідний брат померлої спадкодавці ОСОБА_1 , якому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом.

10 травня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» направило лист-претензію ОСОБА_1

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть позичальника раніше матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що позивачем дотримані строки встановлені ст. 1281 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Утім, на підтвердження позовних вимог банком надано лише анкету-заяву № б/н від 23 вересня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг.

При цьому банком не надано доказів того, що ОСОБА_2 видавалась картка, як і не надано відомостей, що підтверджують тип та строк її дії, що є істотними умовами договору. Також не надано доказів зарахування кредитних коштів на картку, та виписки по рахунку.

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати вимоги банку обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 18 квітня 2019 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задовленні позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 067 грн 00 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 067 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 листопада 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко