ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 640/6734/13-ц

Провадження № 22-ц/818/4840/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Бровченка І.О.

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року в складі судді Зуб Г.А.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку уточнював під час судового розгляду справи, та просив розірвати укладений шлюб між позивачем та відповідачем.

Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Сторони по справі не підтримують подружні відносини, мешкають окремо та не ведуть спільне господарство з жовтня 2012 року. Позивач у жовтні 2012р. переїхав жити до своїх батьків у смт. Покотилівка Харківської області, але коли 13.02.2013 ІНФОРМАЦІЯ_3 приходив на день народження сина ОСОБА_5 , мав місце статевий контакт позивача та відповідача, від якого народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але вказане не призвело до відновлення шлюбних відносин. Відповідачем було повідомлено позивача про свою вагітність після розірвання шлюбу. Остаточно шлюбні відносини припинені з січня 2013 року, відповідач надсилає кошти на утримання дітей, придбав на ім`я дітей квартиру АДРЕСА_1 . З літа 2013 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, від яких вони мають дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За вказаних обставин, на думку позивача, шлюб не може бути збережений і підлягає розірванню, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства та виховання дітей.

01.07.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу ( в новій редакції) з порушенням встановленому строку, в якому просить поновити строк на його подання у зв`язку з тим, що відповідач доглядала за своїми дітьми, однак підстав для поновлення пропущеного строку не існує, оскільки заочне рішення скасовано судом 30.01.2019 року, а діти відповідача хворіли починаючи з 11.03.2019 року. А тому суд, вважав прийняти вказаний відзив по справі в якості письмових пояснень відповідача по справі.

Представник позивача адвокат Мельник Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник- адвокат Хоссейн Емілі в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечували, однак заперечували проти того, що шлюбні відносини між сторонами були припинені з січня 2013 року, а просили встановити факт припинення шлюбних відносин між відповідачкою та позивачем з кінця вересня 2018 року.

25.06.2013 ухвалено заочне рішення суду по справі, яким позов задоволено, та шлюб між сторонами розірвано.

16.10.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі.

Ухвалою суду від 30.01.2019 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 25.06.2013 по справі, та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 грудня 2011 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 739.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині обставин розірвання шлюбу та мотивів задоволення позову ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції:

- змінити мотивувальну частину рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 липня 2019 року та виключити з речення «позивач наразі перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 від яких народився син - ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_4 » без скасування рішення.

- з мотивувальної частини рішення Київського районного суду міста Харкова від 22.07.2019 року виключити посилання суду на ту обставину, що «позивачем на ім`я дітей придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 » та доповнити мотивувальну частину рішення, посиланням на ту обставину, що «квартира придбана на ім`я спільних малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Відповідачкою та Позивачем за спільні сімейні кошти під час шлюбу. Саме з нотаріально завіреної згоди Відповідача на укладення договору купівлі-продажу в інтересах дітей, квартира була куплена» без скасування рішення.

- змінити мотивувальну частину рішення Київського районного суду міста Харкова від 22.07.2019 року - виключити посилання суду на ту обставину, що «надано до суду копії квитанцій про перерахування коштів відповідачці на утримання дітей» та доповнити рішення посиланням на ту обставину, що «позивач перераховував відповідачці кошти на банківську картку дружини на сімейні витрати та потреби під час шлюбу та спільного проживання» без скасування рішення.

- змінити резолютивну частину рішення - виключити речення «стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 114 грн.70 коп.» та доповнити мотивувальну частину судового рішення реченням «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 352 грн.40 коп.» без скасування рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 також просить встановити наступні обставини:

- перерахування грошових коштів відповідачу на сімейні витрати та потреби під час шлюбу та спільного проживання на банківську картку дружини.

- придбання квартири на ім`я спільних малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідачем та позивачем за спільні сімейні кошти під час шлюбу. Саме з нотаріально завіреної згоди відповідача на укладення договору купівлі - продажу в інтересах дітей, квартира була придбана.

Зазначає, що вказані обставини не встановлені судом першої інстанції, хоча були предметом спору.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права,

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, враховано відсутність між сторонами спору щодо місця проживання спільних дітей, а також небажання позивача зберегти шлюб та згоду на це відповідача, а тому суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу з огляду на положення статті 24 СК України та наявність правових підстав для його розірвання.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Встановлено, що сторони вступили у шлюб 16 грудня 2011 року, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис №739.

Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з відповідачем по справі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони на примирення не згодні, проживають окремо, та сумісне господарство не ведуть, оскільки позивач на разі перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 яких народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Причинами розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбних відносин та різні погляди на сімейне життя.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, і вірно застосував до спірних правовідносин положення ст.24 СК України.

Вимоги апеляційної скарги щодо виключення з мотивувальної частини судового рішення посилання щодо придбання квартири на ім`я дітей позивачем, перерахування коштів на утримання дітей та перебування позивача у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 є безпідставні., оскільки зазначеними доводами позивач обґрунтовував свої позовні вимоги та заперечення на заяву про перегляд судового рішення, а суд першої інстанції надавав їм відповідну оцінку.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 265 ЦПК України в описовій частині рішення зазначаються: 1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; 2) заяви, клопотання; 3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо). У мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судові рішення у цивільній справі» передбачено, що в описовій частині рішення необхідно, зокрема, вказати: зміст і підстави позовних вимог відповідно до позовної заяви; про внесені зміни підстав чи предмета позову, розміру позовних вимог, якщо вони мали місце, і узагальнено викласти позицію відповідача: чи визнає він позов, а якщо визнає, то повністю чи частково; у разі заперечень - у чому суть заперечень проти позову; пояснення осіб, які беруть участь у справі, висновки органів державної влади або місцевого самоврядування, якщо вони брали участь у справі, а також зазначити докази і обставини, для встановлення яких вони досліджувалися. При цьому пред`явлення відповідачем зустрічного позову чи третьою особою самостійних вимог не змінює процесуального статусу цієї особи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК)

При ухваленні судового рішення судом першої інстанції не встановлювались фактичні обставини щодо придбання житла, перерахування коштів на утримання дітей та періоду з якого позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_15 H ОСОБА_16 , а лише надав оцінку аргументам позивача щодо обґрунтування факту припинення шлюбних відносин з урахуванням доказів, які позивач надав в обґрунтування своїх позовних вимог. В квитанціях наданих позивачем в обґрунтування доводів щодо припинення шлюбних відносин позивачем надано копії квитанцій, в яких призначення платежів зазначено утримання дітей. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 214 року, ОСОБА_17 продав (передав у власність), а покупці, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , купили ( прийняли у власність) по Ѕ частці кожен квартиру АДРЕСА_1 . Від імені малолітніх дітей при укладанні договору купівлі-продажу діяв як законний представник ОСОБА_1

Висновок Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року, що придбання житла для дітей, перерахування коштів на їх утримання не є встановленою обставиною, що має приюдиційне значення і не підлягає повторному доказуванню згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Висновок районного суду є не встановленим судом фактом, а є мотивом та оціночним судженням.

Посилання, що зазначені обставини були предметом спору спростовують матеріалами справи. Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції не було надано оцінку доводам сторін у справі з приводу часу припинення шлюбних відносин, який необхідний сторонам для поширення або відсутності правового режиму спільного сумісного майна на певний майновий об`єкт, що не є предметом розгляду даної справи, а тому встановлення вказаного факту вбачається можливим в іншому судовому процесі при розгляді питання для якого необхідний вказаний факт.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Основне завдання суду в справах про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, полягає у з`ясуванні дійсності і взаємності волевиявлення подружжя на розірвання шлюбу та захисті прав та інтересів дітей. Це не означає, що порушення тих чи інших інтересів зумовлює ухвалення рішення про відмову в задоволенні заяви, оскільки ніхто не може примусити людей жити разом, крім них самих, але це означає, що на момент ухвалення рішення про розірвання шлюбу усі найважливіші питання життя сім`ї (зокрема питання місця проживання, утримання та виховання дітей) необхідно вирішити та належним чином врегулювати.

Предметом даного позову є розірвання шлюбу, а не поділ спільного сумісного майна подружжя або стягнення аліментів на утримання дітей.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з`ясував узагальнені причини фактичного припинення шлюбу та мотиви, на підставі яких дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, тоді як доводи відповідача зводяться до з`ясування взаємовідносин між сторонами, що не впливають на правильність встановлених судом фактичних обставин справи та його висновків щодо розірвання шлюбу.

З вищенаведених підстав не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині зміни мотивувальної частини рішення суду.

Посилання апелянта ОСОБА_2 , що при ухвалені судового рішення суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат є безпідставними.

З урахуванням уточнених позовних вимог, відповідно до вимог ст. ст. 264, 141 ЦПК України суд здійснив розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у зв`язку з розглядом заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова