"11" листопада 2019 р.
Справа № 642/6433/18
Провадження №2/642/172/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лишняк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та добовим витратам

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (далі ТОВ «ХАЕР») про стягнення заборгованості по заробітній платі та добовим витратам.

З урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену суму окладу у розмірі 785,76 грн.; основної винагороди та премії у національній валюті України гривні, у розмірі 7 776.16 доларів США; добових витрат у національній валюті України гривні, у розмірі еквівалентному відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день фактичної виплати 9 445,00 доларів США; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 29.07.2017 р. по день фактичного розрахунку, що станом на день направлення позовної заяви до суду (15.11.2018 р.) становить суму у розмірі 59 423,44 грн. та суму у національній валюті України гривні, у розмірі, еквівалентному відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день направлення позовної заяви 16 643,28 доларам США; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. Постановою КМ України від 21.02.2011 року № 159, що станом на день направлення позовної заяви до суду (15.11.2018 р.) становить суму у розмірі 199,57 грн. та суму у національній валюті України гривні, у розмірі, еквівалентному відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день направлення позовної заяви 3 331,93 доларам США.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2016 р. відповідно до наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 08.09.2016 р. № 81-К був прийнятий на роботу на посаду провідного інженера-електрика, а 28.07.2017 р. відповідно до наказу директора від 28.07.2017 р. № 166-К був звільнений за власним бажанням. При звільненні розрахунки у повному обсязі з ним не були проведені, станом на день направлення позовної заяви до суду загальний розмір основного боргу по виплаті заробітної плати в цілому складає суму у розмірі 785,76 грн. та суму у гривні, еквівалентну відповідно до курсу НБУ 17 221,16 доларам США.

Протягом 280 календарних днів, а саме з 22.10.2016 р. по 28.07.2017 р., на підставі наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 19.10.2016 р. № 19.10/01 він перебував у відрядженні у Народній Республіці Бангладеш з метою виконання робіт по капітальному ремонту енергоблока на ТЕС «Горазал», відповідно до посвідченням про відрядження від 19.10.2016 р. № 19.10/01.

Відповідно до підписаного ним та відповідачем штатного розкладу його щомісячна винагорода у сукупності складала: оклад у національній валюті України - І 600,00 грн.; основна винагорода в доларовому еквіваленті - 1 575,00 доларів США; преміальна частина в доларовому еквіваленті - 525,00 доларів СІНА. Виплата щомісячної винагороди здійснюється в гривнях по курсу НБУ на дату виплати.

Згідно з наказом директора ТОВ «ХАЕР» від 30.12.2016 р. № 184-К з 01.01.2017 р..

частину окладу у національній валюті України у 2017 році йому встановлено у розмірі 3 200 грн. Копія Наказу№ 184-К у нього відсутня, а відомості про такий наказ стали йому відомі після отримання листа за результатами інспекційного відвідування відповідача.

Умови праці усіх працівників ТОВ «ХАЕР», які виконують роботи на ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш, відповідно до укладеного між ТОВ «ХАЕР» та Міністерством енергетики Республіки Бангладеш контракту регламентовано Положенням про умови праці працівників ТОВ «Харківенергоремонт» на ТЕС «Горазал» Республіка Бангладеш, затвердженим директором ТОВ «ХАЕР» (далі - Положення про умови праці),яке не було доведено до його відома.

Відповідно до п. 6.1. Розділу 6 Положення про умови праці оплата праці здійснюється у розмірі, узгодженому сторонами, і складається з окладної частини відповідно до штатного розкладу; премії, яка нараховується за результатами праці за місяць, і виплачується при наявності підписаного Акта прийому Інозамовником виконаних за місяць робіт за наявності фінансового прибутку.

Також Положенням про умови праці встановлено порядок виплати окладу - з 10 по 15 числа поточного місяця за попередній , виплата доларової частини (або еквіваленту у місцевій валюті(такка) здійснюється в розмірі, еквівалентному 500,00 доларів США щомісячно, до закриття першого акту виконаних робіт і отримання платежу по акту від Кінцевого замовника.

Відповідно до умов Контракту від 04.09.2016 р. № Рик-314/2012 (Re) та наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 19.10.2016 р. № 19.10/01 про направлення його у відрядження належні йому до виплати добові витрати відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, були встановлені у наступних розмірах: з 22.10.2016 р. по 31.12.2016 р. -30,00 доларів США на добу; з 01.01.2017 р. по 22.10.2017 р. - 35,00 доларів США на добу.

Копія Контракту та зазначеного наказу у нього відсутні, умови виплати добових витрат доведені не були, а відомості про такий Контракт і наказ стали йому відомі після отримання листа за результатами інспекційного відвідування відповідача.

Відповідно до поточної виписки за контрактом від 04.05.2018 р. за період з по 04.05.2018 р. відповідачем на його картку в період часу з 19.10.2016 р. по 30.10.2017 р. було перераховано грошову суму у загальному розмірі 306 698,89 грн.

Крім того, через касу відповідача йому готівкою відповідно до видаткового касового ордеру від 20.10.2016 р.№ 52 було сплачено аванс з частини основної винагороди у розмірі 25 693,00 грн., що станом на день виплати відповідно до офіційного курсу НБУ становить еквівалент 1 000,00 доларів СІНА, доказів чого він не має, розрахункові касові ордери (платіжні відомості та інші документи), що підтверджують виплату таких грошових коштів, повинні зберігатися у відповідача, виплату такої суми він не оспорює, а інших виплат через касу здійснено не було.

Таким чином, за весь час його роботи відповідач виплатив йому грошове забезпечення у загальному розмірі 332 391,89 грн.

Враховуючи, що з виписки не вбачається можливим встановити, які саме складові належних йому до виплати грошових сум виплачувалися у конкретні дати, а саме, чи то відшкодування добових витрат, чи то оклад у національній валюті України або основна винагорода і премія в доларовому еквіваленті, враховуючи складену структуру заробітної плати (в гривні і в еквіваленті до долару США) такі відомості необхідні для точного розрахунку заборгованості відповідача. Для встановлення різниці між загальною грошовою сумою, належною до виплати та фактично виплаченими коштами йому не вдалось отримати відомості на його запити до відповідача.

За його заявою від 14.08.2018 р. Головним управлінням Держпраці Харківській області у вересні 2018 року було проведено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування ТОВ «ХАЕР».

Відповідно до листа Головного управління Держпраці у Харківській області від 0.09.2018№ Б-863/Б-899/02.02/12.-14/10633 під час інспекційного відвідування ТОВ «ХАЕР» було виявлено ряд порушень законодавства про працю, в тому числі неознайомлення його з усіма умовами оплати праці, наявність переді ним заборгованості, тощо.

Так встановлено, що в порушення п. 6 розділу 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59, його не було ознайомлено фінансовими зобов`язаннями при відрядженні за кордон, а також він не був попереджений про зміну істотних умов праці, а саме про переведення на 1 годину роботи в день з 26.09.2016 року по 21.10.2016 року.

Також у зазначеному листі Головного управління Держпраці у Харківській області від 0.09.2018 р. № Б-863 Б-899/02.02/12.-14/10633 вказано, про начебто надані ним до адміністрації підприємства авансові звіти № АО-0000429, № АО-0000430, № АО-0000431, № АО-0000432 на загальну суму 378 697,70 грн., які насправді ним не надавалися, а їх походження йому невідомо, і вказано про виплату йому згідно з платіжними відомостями 309 728,74 грн. та грошових коштів на проїзні квитки у розмірі 21 921,00 грн., а заборгованість відповідача перед ним встановлено у розмірі 47 047,96 грн. Проте такий розмір заборгованості фактично не відповідає дійсності, оскільки не враховані всі умови його грошового забезпечення у зв`язку із приховуванням відповідачем частини первинних документів під час інспекційного відвідування.

Крім того, на адресу відповідача він направив письмову заяву від 17.09.2018 р. , у якій просив провести нарахувати та виплатити суму заборгованості по заробітній латі, проте відповіді він не отримав, та а заборгованість до цього часу не погашена.

У зв`язку з втаємниченням ТОВ «ХАЕР» повної інформації про належні йому нарахування, в тому числі під час інспекційного відвідування, неознайомлення його з усіма умовами оплати праці та ненадання точного розрахунку суми заборгованості, станом на день подання позову такий точний розмір заборгованості встановити не вбачається можливим, тому ціна позову розраховується з наявних вихідних даних та з урахуванням принципів розумності і справедливості.

Враховуючи виплачений йому 20.10.2016 р. аванс з частини основної винагороди у розмірі 25 693,00 гри., що станом на день виплати відповідно до офіційного курсу НКУ становить еквівалент 1 000,00 доларів США, відповідач за час його роботи, в тому числі за час перебування його у відрядженні у цілому з вирахованими належними до сплати податками та зборами недоплатив йому грошову суму окладу, основної винагороди з премією і добових витрат у чистому розмірі: 785,76 гривень окладу; та суму у національній валюті України, що станом на день фактичної виплати відповідно до офіційного курсу НБУ становить відповідно еквівалент 7 776,16 доларів США (основної винагороди і премії) та еквівалент 9 445,00 доларів США (добових витрат), а всього: 785,76 гривень та суму у гривні, еквівалентну 17 221,16 доларів США станом на день виплати.

Позивач послався на те, що відповідно до висновків Верховного Суду України, викладеного у його постанові від 01.03.2017 р. у справі№ 6-284цс17 та у справі №638/1841/14-ц, стягнення боргу в іноземній валюті проводиться за курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Боржник повинен брати до уваги офіційний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день зарахування коштів на рахунок кредитора.

Враховуючи, що його звільнено 28.07.2017 р, а з виписки вбачається, що останній платіж надійшов лише 30.10.2017 р., відповідно до ст. 116 КЗпП України, окрім виплати недоплачених грошових сум, відповідач обов`язаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Порядку № 159, у розмірі 199,57 грн. та суму у національній валюті України гривні, у розмірі еквівалентному відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день направлення позовної заяви 3 331,93 доларам США.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України з позовною вимогою про стягнення компенсаційних добових витрат працівник може звернутися в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Враховуючи те, що він не був ознайомлений відповідачем із умовами оплати праці у повному обсязі, в тому числі із Контрактом, яким встановлено розміри добових витрат, що підтверджено листом Головного управління Держпраці у Харківській області від 10.09.2018 р. № Б-863/Б-899/02.02/12.-14/10633, датою, коли він дізнався про наявність у нього права на компенсацію добових витрат і їх розмір, є дата отримання зазначеного листа, тому тримісячний строк для звернення до суду із позовною вимогою про стягнення добових витрат спливає 10.12.2018 р., та ним не пропущений.

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду після усунення недоліків від 29 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання у справі загального позовного провадження.

21 грудня 2018 року за клопотанням позивача винесена ухвала суду про витребування у ТОВ «Харківенергоремонт» у порядку 84 ЦПК України копій наступних документів: наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 30.12.2016 № 184-К; Положення про умови праці працівників ТОВ «Харківенергоремонт» на ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш, затвердженим директором ТОВ «ХАЕР»; Контракту від 04.09.2016 р. № Рик-314/2012 (Ке); наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 19.10.2016 р. № 19.10/01; усіх наявних у відповідача документів, що підтверджують встановлені для позивача розміри та умови оплати праці, компенсаційних виплат, нарахування позивачу заробітної плати (в т.ч. окладу, основної винагороди та премії, та ін.); компенсаційних виплат (в т.ч. за придбані квитки, добові витрати, та ін.); виплату йому заробітної плати (в т.ч. окладу, основної винагороди та премії, та ін.), компенсаційних виплат (в т.ч. за придбані квитки, добові витрати, та ін.); складені відповідачем довідки із зазначенням помісячно загальної суми заробітної плати позивача з розшифруванням за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати, сум заробітної плати, що належить до виплати, детальний розрахунок заборгованості із зазначенням помісячно загальної суми компенсаційних виплат з розшифруванням за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань, сум, що належить до виплати; детальний розрахунок заборгованості із зазначенням розміру середнього заробітку позивача.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

19 квітня 2019 року за клопотанням позивача винесена ухвала про витребування у Головного управління Держпраці у Харківській області в порядку ст. 84 ЦПК України копій документів щодо ТОВ «Харківенергоремонт»: наказів від 29.09.2016 р. № 129-К та від 19.10.2016 р. № 19.10/01; Контракту від 04.09.2016 р. № Рик-314/2012 (Re) ; табелів обліку робочого часу ОСОБА_2 ; змін до штатного розпису від 01.05.2016 р.; посвідчення про відрядження від 19.10.2016 № 19.10/01; наказу від 30.12.2016 р. № 184-К; Положення про умови праці працівників ТОВ «Харківенергоремонт» під час капітального ремонту блока № 5 ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш.

21 березня 2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву та частину витребуваних судом копій документів, а саме: штатного розкладу від 09 вересня 2016р., особової картки працівника ОСОБА_2 ; наказу про зміну посадових окладів № 1 84-К від 30.12.2016р.; Наказу про відрядження № 19.10/01; журналу-ордеру, розрахунків за заробітною платою за період 01.09.2016-20.03.2019рр., податкових розрахунків за формою № 1ДФ.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що строк для оскарження трудових спорів по виплатам, які не стосуються сплати заробітної плати, сплинув ще до подання позивачем позовної заяви. У ТОВ «ХАЕР» відбулася зміна учасників та багатьох працівників, які були

відповідальні за зберігання належним чином відповідних бухгалтерських та кадрових

документів, тому на виконання ухвали суду наданий неповний обсяг копій документів.

Заробітна плата згідно штатного розкладу сплачена позивачу в повному обсязі, що підтверджується Журналом-ордером, розрахунками за заробітною платою за період 01.09.2016-20.03.2019рр., та Податковими розрахунками за формою № 1ДФ.. Таким чином, дебіторська заборгованість по заробітній платі у ГОВ «ХАЕР» відсутня.

Що стосується позовної вимоги про стягнення суми добових витрат, то згідно ст. 233 КЗпП України добові витрати, разом з витратами на проживання та на проїзд, відносяться до витрат, відшкодування яких покладено на підприємство у зв`язку з направленням робітника у відрядження. Відповідно до п.3.15 п.3 Інструкції зі статистики заробітної плати» №114/8713 від 27.01.2004р. витрати на відрядження: добові (у повному обсязі) не належать до фонду заробітної плати та відносяться до інших витрат. Відтак, згідно ст. 233 КЗпП України строк вирішення

трудових спорів категорії «інші трудові» спори становить 3 місяці з моменту, коли працівник

дізнався або міг дізнатися про порушення свого права. Позивач, па виконання п. 17 Розділу

3 Інструкції «Про службові відрядження в межах України і за кордон», затвердженою

Міністерством фінансів України 17.03.201 1 №? 362, до закінчення п`ятого банківського дня,

наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подав звіт про використання

коштів, наданих на відрядження, тобто дізнався про те, що підприємство повинно сплатити

йому ще 47 047, 96 грн., та на час звернення до суду строк для вирішення такого трудового спору сплинув. Крім того, за результатами перевірки Головного Управління Держпраці у Харківській області № Б-863/Б-899/02.02.12-14/10633 від 10.09.2018 року, фахівці, ознайомившись зі всіма необхідними документами та актами підприємства, дійшли такого ж висновку та за результатами проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування було встановлено, що сума не виплачених позивачеві грошових коштів на відрядження становить 47 047, 96 грн. Разом з тим повідомляється, що за результатами державного заходу контролю ТОВ «ХАЕР» вжито заходи в межах повноважень.

В судовому засіданні позивач та його ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини..

Представник позивача зазначив, що для визначення суми, яка підлягає стягненню, слід з належних позивачеві для виплати всіх сум згідно з умовами штатного розпису та Положення про умови праці працівників, як в гривневому, так і в доларовому еквіваленті, відрахувати суму фактично отриманих грошових коштів. У зв`язку з ненаданням усіх документів відповідачем надати детальний розрахунок всіх складових сум та відокремити суму в доларовому еквіваленті та гривні по видам виплат, з зазначенням відповідного курсу долара, не виявляється можливим.

Представники відповідача Зайцева Н.А. та в останньому судовому засіданні ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, пославшись на викладені у відзиві на позов обставини. Зазначили, що в ході перевірки працівниками Головного Управління Держпраці у Харківській області факту невиплати заробітної плати не встановлено, а встановлено лише факт наявності заборгованості по відрядженню у розмірі 47 047, 96 грн., однак для звернення з даними вимогами до суду сплинув 3 місячний строк.

Суд, вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.09.2016 року відповідно до наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 08.09.2016 року № 81-К був прийнятий на роботу до ТОВ «ХАЕР» на посаду провідного інженера-електрика.

Протягом 280 календарних днів, а саме з 22.10.2016 року по 28.07.2017 року, на підставі наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 19.10.2016 року № 19.10/01 перебував у відрядженні у Народній Республіці Бангладеш з метою виконання робіт по капітальному ремонту енергоблока на ТЕС «Горазал», що підтверджується Посвідченням про відрядження від 19.10.2016 року № 19.10/01 із відповідними записами.

Відповідно до Штатного розкладу щомісячна винагорода у сукупності складала: оклад у національній валюті України - 1 600,00 грн.; основна винагорода в доларовому еквіваленті - 1 575,00 доларів США; преміальна частина в доларовому еквіваленті - 525,00 доларів США. Виплата щомісячної винагороди здійснюється в гривнях по курсу НБУ на дату виплати.

Згідно з наказом директора TOB «ХАЕР» від 30.12.2016 р. № 184-К з 01.01.2017 року частину окладу у національній валюті України у 2017 році встановлено у розмірі 3 200,00 грн.

Відповідно до п. 6.1. Розділу 6 Положення про умови праці оплата праці здійснюється у розмірі, узгодженому сторонами і складається з:

-окладної частини відповідно до Штатного розкладу;

-премії, яка нараховується за результатами праці за місяць, і виплачується при наявності підписаного Акта прийому Інозамовником виконаних за місяць робіт при наявності фінансового прибутку.

Також Положенням про умови праці встановлено порядок виплати окладу - з 10 по 15 числа поточного місяця за попередній (п. 6.3. Положення про умови праці), виплата доларової частини (або еквіваленту у місцевій валюті (такка) здійснюється в розмірі, еквівалентному 500,00 доларів США щомісячно, до закриття першого акту виконаних робіт і отримання платежу по акту від Кінцевого замовника (п. 6.3. Положення про умови праці).

Згідно з п. 6.5. Положення про умови праці встановлено, що утримання у встановленому законодавством України податків здійснюється виключно з гривневої частини заробітної плати, тобто з окладу.

На виконання п. 6.7. Положення про умови праці для виплати винагороди і добових було відкрито карту типу VISA в ПрАТ «Укрексімбанк».

Відповідно до умов Контракту від 04.09.2016 р. № Рик-314/2012 (Re) (далі - Контракт) та наказу директора ТОВ «ХАЕР» від 19.10.2016 р. № 19.10/01 про скерування позивача у відрядження, належні до виплати добові витрати відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, були встановлені у наступних розмірах:

з 22.10.2016 р. по 31.12.2016 р. -30,00 доларів США на добу;

з 01.01.2017 р. по 22.10.2017 р. - 35,00 доларів США на добу.

Згідно листа Головного управління Держпраці у Харківській області від 10.09.2018 № Б-863/Б-899/02.02/12.-14/10633 у вересні 2018 року проведено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування ТОВ «Харківенергоремонт».

На підставі наданих керівництвом документів встановлено:

Згідно наказу від 08.09.2016 №81-К «Про прийняття на роботу» позивача прийнято на посаду ведучого інженера-електрика в департамент електричного виробництва з 09 вересня 2016 року на підставі власної заяви від 09.09.2016 року на основне місце роботи з тривалістю робочого дня 8 год. 00 хв., з окладом 1600,00 грн.

Відповідно запису в особовій картці працівника (типова форма № П-2) в розділі призначення і переведення, згідно наказу від 29.09.2016 № 129-К, позивачу було змінено істотні умови праці, а саме, переведено на 1 годину роботи в день з 26.09.2016 року по 21.10.2016 року. При цьому адміністрацією підприємства не було попереджено про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці, чим порушено вимоги частини третьої статті 32 КЗпП України.

Згідно наказу про скерування у службове відрядження від 19.10.2016 року № 19.10/01 позивача скеровано у службове відрядження в Бангладеш, ТЕС «Горазал» строком на 360 днів з 22.10.2016 року по 22.10.2017 року для роботи згідно контракту від 04.09.2014 року № Pur-З 14/2012 (Re) з встановленням норми добових витрат у розмірі 50,00 грн. за 1 добу по Україні, за межами України: з року по 31.12.2016 року - 30,00 дол. США за 1 добу; з 01.01.2017 року по 22.10.2017 року - 35,00 дол. США за 1 добу.

Відповідно до пункту 6 розділу 1 Інструкції «Про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 13.03.98 №59, Підприємство, що відряджає працівника, зобов`язане ознайомити його з кошторисом витрат (або з довідкою-розрахунком на виданий аванс, складеною за довільною формою), а також з вимогами нормативно- правових актів стосовно звітування про використання коштів, виданих на відрядження. Підприємство самостійно встановлює порядок ознайомлення працівника, який направляється у відрядження за кордон, з його фінансовими зобов`язаннями, що регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98) та цією Інструкцією.

В порушення частини другої статті 30 Закону України № 108, в табелях обліку використання робочого часу підприємства організації ТОВ «Харківенергоремонт» (табелі складено ОСОБА_6 ), за період з 22.10.2016 року по 28.07.2017 року (день прибуття до місця постійної роботи, згідно посвідчення про відрядження від 19.10.2016 №19.10/01), робочий час ОСОБА_2 з понеділка по п`ятницю визначено позначками «8»; субота та неділя - літерою «В»; 14 жовтня 2016 року, 1 січня, 7 січня, 8 березня, 16 квітня, 9 травня, 4 червня, 28 червня 2017 року - літерою «П». Тоді, як, згідно ф. №п-5, затвердженої наказом Держкомстату від 08.12.2008 р. №489, дні службових відряджень позначаються літерами «ВД» або цифрами «07».

Відповідно до змін до штатного розпису від 01.05.2016 року, затверджених 09.09.2016 року позивачу встановлено оклад у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до наказу від 30.12.2016 року № 184-К «Про зміну посадових окладів» посадовий оклад з 01.01.2017 року затверджено у розмірі 3200,00 грн.

Згідно з письмовими поясненнями керівництва ТОВ «Харківенергоремонт» заробітна плата за весь період позивача роботи на підприємстві (з 09.09.2016 р. по 28.07.2017 р.) щомісячно нараховувалася згідно штатного розпису підприємства та склала суму 22 663,39 грн. до виплати.

При цьому, згідно з наданою позивачем копією Штатного розпису до Положення про умови роботи працівників ТОВ «Харківенергоремонт» під час капітального ремонту блока № 5 ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш) на позивача покладено роботи по капітальному ремонту блока № 5 ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш за професією ведучий інженер-електрик. З врахуванням статей Положення про умови праці щомісячна винагорода вказаного працівника складає: оклад, грн. -1600,00;основна винагорода, екв. дол. США-1575,0; преміальна частина, екв. Дол. США -525,0; загальна сума, екв. дол. США -2100,0.

Виплата щомісячної винагороди проводиться в гривнях за курсом НБУ на дату виплати. Аванс на відрядження, як частина основної винагороди, при від`їзді з Харкова може виплачуватися в доларах США.

Умови виплати щомісячної винагороди визначені в Положенні.

Після підписання даного Штатного розпису Працівник підтверджує, що він ознайомлений і приймає вимоги Положення про умови праці працівників ТОВ «Харківенергоремонт» під час капітального ремонту блока № 5 ТЕС «Горазал», Республіка Бангладеш.

На підставі наданих документів встановлено, що позивачу виплата заробітної плати проводилася:

- за вересень 2016 року нараховано до виплати - 95,14 грн, виплату проведено 19.10.2016 року, згідно платіжної відомості від 19.10.2016 № 01.293 в сумі 95,14 грн.;

- за жовтень 2016року нараховано до виплати - 502,24 грн, виплату проведено 08.11.2016 року, згідно платіжної відомості від 08.11.2016 № 02.313 в сумі 502,24 грн.;

- за листопад 2016 року нараховано до виплати - 1288,00 грн., виплату проведено: за першу половину місяця - 30.11.2016 року, згідно платіжної відомості від 30.11.2016 року в сумі 644,00 грн.; за другу половину місяця - 07.12.2016 року, згідно платіжної відомості від 07.12.2016 року №2.342 в сумі 644,00 грн.;

- за грудень 2016 року нараховано до виплати - 1288,00 грн., виплату проведено: за першу половину місяця - 23.12.2016 року, згідно платіжної відомості від23.12.2016 року №5.358 в сумі 644,00 грн.; за другу половину місяця - 06.01.2017 року, згідно платіжної відомості від 06.01.2017 року №3.006 в сумі 644,00 грн.;

- за січень 2017 року нараховано до виплати - 2576,00 грн., виплату проведено 08.02.2017 року, згідно платіжної відомості від 08.02.2017 № 02.039 в сумі 2576,00 грн.;

- за лютий 2017 року нараховано до виплати - 2576,00 грн., виплату проведено: за першу половину місяця - 23.02.2017 року, згідно платіжної відомості від 23.02.2017 року №3.054 в сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 06.03.2017 року, згідно платіжної відомості від 06.03.2017 року №3.065 в сумі 1376,00 грн.;

- за березень 2017 року нараховано до виплати - 2576,00 грн., виплату проведено: за першу половину місяця - 22.03.2017 року, згідно платіжної відомості від 22.03.3017 № 02.081 в сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 07.04.2017 року, згідно платіжної відомості 07.04.2017 року в № 02.097 в сумі 1376,00 грн.;

- за квітень 2017 року нараховано до виплати - 2576,00 грн., виплата проведено: за першу половину місяця - 21.04.2017 року, згідно платіжної відомості від 21.04.2017 №01.111 в сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 05.05.2017 року, згідно платіжної відомості від 5.05.2017 року № 06.125 в сумі 1376,00 грн.;

- за травень 2017 року нараховано до виплати - 2576,00 грн., виплати проведено: за першу половину місяця - 23.05.2017 року, згідно платіжної відомості в № 01.143 від 23.05.2017 року сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 07.06.2017 року, згідно платіжної відомості від 07.06. 2017 року № 06.125 в сумі 1376,00 грн.;

- за червень 2017 року нараховано до виплати - 2628,32 грн., виплату проведено: за першу половину місяця - 23.06.2017 року, згідно платіжної відомості 23.06.2017 року в № 01.174 в сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 07.07.2017 року, згідно платіжної відомості від 07.07.2017 року № 01.188 в сумі 1428,32 грн.;

-за липень 2017 року нараховано до виплати - 3981,69 грн., виплату проведено за першу половину місяця - 21.07.2017 року, згідно платіжної відомості від 21.07.2017 року № 03.202 в сумі 1200,00 грн.; за другу половину місяця - 08.08.2017 року, згідно платіжної відомості від 08.08.2017 року № 03.220 в сумі 2781,69 грн.

Таким чином, встановлено, що виплата заробітної плати за вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, січень 2017 року та липень 2016 року проводилася один раз в місяць, в проміжок часу, що перевищу шістнадцять календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення період; за який здійснюється виплата, чим порушено вимоги частин першої та другі статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Щодо нарахування та виплати грошових коштів на відряджень встановлено:

Позивачеві нараховано:

- згідно авансового звіту від 28.07.2017 № АО-0000429 - суму 21971,00 грн.;

- згідно авансового звіту від 28.07.2017 № АО-0000430- суму 25693,24 грн.;

- згідно авансового звіту від 28.07.2017 №АО-0000431- суму 217045,65 грн.;

- згідно авансового звіту від 28.07.2017 №АО-0000432- суму 113987,81 грн.

Разом, згідно авансових звітів - 378697,70 грн.

Позивачеві виплачено:

- згідно видаткового касового ордеру від 20.10.2016 № 52 - 25693,24 грн;

-згідно платіжної відомості від 15.12.2016 № 01.350 - 4600,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 04.01.2017 № 03.004 - 5400,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 20.01.2017 № 01.020 - 8100,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 09.02.2017 № 01.040 - 5400,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 10.02.2017 № 01.041 - 36963,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 23.02.2017 № 02.054 - 8100,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 06.03.2017 № 01.065 - 13550,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 09.03.2017 № 02.068 - 13716,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 30.03.2017 № 01.089 - 51306,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 13.04.2017 № 02.103 - 13500,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 05.05.2017 № 08.125 - 25360,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 18.05.2017 № 01.138 - 13250,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 07.06.2017 № 05.158 - 13150,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 21.06.2017 № 03.172 - 13258,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 12.07.2017 № 01.193 - 13000,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 12.07.2017 № 02.193 - 24882,00 грн;

-згідно платіжної відомості від 30.10.2017 № 01.303 - 20500,00 грн.

Всього: 309728,74 грн. Грошові кошти за проїзні квитки - 21921,00 грн.

За результатами проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування встановлено, що на теперішній час сума не виплачених грошових коштів на відрядження становить 47047,96 грн., чим порушено вимоги частини першої статті 116 КЗпП України.

Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно зі ст.2 вказаного закону заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 12 Закону України "Про оплату праці" визначено, що гарантії при направленні працівників у службові відрядження є мінімальними державними гарантіями. Відповідно до статті 22 Закону України "Про оплату праці" суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями.

Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада).

Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів на відрядження заявлені позивачем в межах строків, визначених у ст. 233 КЗпП України, оскільки він ч дізнався про наявність заборгованості з виплати коштів на відрядження в сумі 47 047 грн. 96 коп., а отже і про порушення свого права, 10.09.2018 року з Листа Головного управління Держпраці у Харківській області, а 16 листопада 2018 року звернувся в даним позовом до суду.

Отже, передбачений ст. 233 КЗпП України 3-місячний строк для звернення до суд ним не пропущений.

Позовні вимоги в частині стягнення інших сум задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України д достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом роз`яснено позивачу право заявити клопотання про проведення судової експертизи для з`ясування наявності заборгованості, її розміру, складових заборгованості, детального розрахунку, розміру сплачених податків та зборів, інших відрахувань, однак позивач та представник вважали достатніми надані їм докази.

Доводи представника позивача про те, що суму заборгованості слід встановити шляхом вирахування виплаченої загальної суми позивачеві з загальної суми, яка підлягає оплаті за штатним розписом, є необґрунтованими, оскільки основані на припущеннях, а ні на доказах.

Так, виплата зарплати проводилась позивачеві як у гривневому, так і доларовому еквіваленті, тому для з`ясування, чи наявна заборгованість у відповідача перед позивачем, а якщо є, в якій сумі, має значення, за яким курсом в який період проводились такі виплати, які проведені відрахування з нарахованих сум.. На підставі наданих суду документів встановити вказані обставини не виявилось можливим.

Ухвала суду про витребування доказів виконана відповідачем не в повному обсязі, з посиланням на їх відсутність.

З листа Головного Управління Держпраці в Харківській області також вбачається, що не всі документи були надані для перевірки.

Позивач та представник позивача вважали можливим закінчувати розгляд справи на підставі наявних документів, після отримання документів на ухвали суду ніяких клопотань не заявляли, зазначили, що надали суду всі докази.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складається з грошових коштів на відрядження, згідно з результатами перевірки Головного Управління Держпраці в Харківській області, у сумі 47047, 96 грн., яку необхідно стягнути з відповідача.

Позивачем не надано достовірних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження його позовних вимог в інший частині, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають .

Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з того, що сторони не надали доказів таких витрат. Позивач, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.,

Керуючись ст.ст. 3,4, 89, 259, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» ( 61017, м. Харків, вул. Сіриківська,1, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 47 047 грн. 96 коп. (сорок сім тисяч сорок сім грн. 96 копійок) .

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя Л.Л. Шрамко