Справа № 202/5001/16-ц
Провадження № 2/202/45/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нечепуренко А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - Наконечної А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новокадацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання недійсним прилюдних торгів та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним прилюдних торгів, провадження у якій було відкрито ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошина Є.В. від 29.08.2016 року. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені.

Справа перебувала у провадженні судді Волошина Є.В. призначеного на посаду судді строком на п`ять років, відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року №571/2013 «Про призначення судді» та у якого, станом на 19 жовтня 2018 року закінчилися повноваження судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 26 жовтня 2018 року прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

14 серпня 2019 року через канцелярію суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року по справі №904/5868/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної комісії Чирву Олега Сергійовича.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів ( договорів), укладених боржником відносяться до виключної юрисдикції господарських судів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували щодо задоволення клопотання та закриття провадження у справі. Просили в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити. Вважають звернення з даним клопотанням передчасним.

Представники відповідачів: ОСОБА_4 ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» - Наконечна А.В. в судовому засіданні зазначили, що у зв`язку з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства всі майнові спори до підприємства банкрута відносяться до компетенції Господарського суду.

Представники відповідачів: Новокадацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу без участі представника та ухвалити рішення в інтересах дитини.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що позивач в серпні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання недійсним прилюдних торгів в ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. Просив суд: визнати недійсним акт переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника від 18.01.2013 року, визнати недійсними прилюдні торги, проведені 14 лютого 2013 р., визнати недійсним протокол №04-0385/12-А-2Н-2 від 14.02.2013 р. з реалізації трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затверджений начальником Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюком І.П. від 18.02.2013 року та витребувати у ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) трикімнатну квартиру загальною площею 75,9 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 1, та визнати недійсним договір іпотеки від 26.04.2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Позовна заява булаприйнята до провадження суду з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року по справі №904/5868/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної комісії Чирву Олега Сергійовича.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Норма статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» також знайшла своє відображення у статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, в частині 2 якої зокрема зазначено, що: «Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника».

Відповідно до ст. 20 ч.1 п.8 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Як вбачається з наданої відповідачем копії ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року у справі №904/5868/18 Господарським судом Дніпропетровської області визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» банкротом. Відкрито ліквідаційну процедуру.

Як наголосив Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. При цьому, вимогами частини 2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

При цьому системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються переважно щодо інших законодавчих актів.

Аналогічні правові позиції було викладено в постановах Верховного Суду № 911/981/16 від 13.03.2018р., № 910/3860/18 від 15.01.2019р.

Так, у постанові від 15.01.2019 року у справі № 910/3860/18 Верховний Суд наголосив, що розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у спорі, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а таким судом є суддя, який розглядає справу про банкрутство. Законодавець, змінюючи підсудність розгляду таких вимог, в тому числі й поточних, надав перевагу тому, що результат розгляду вимог майнового характеру до відповідача-боржника може мати наслідком зменшення його активів, збільшення кредиторської заборгованості та зачіпати права та інтереси кредиторів боржника, вимоги яких визнано судом та включено до реєстру.

Таким чином, суд доходить висновку, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство відповідач перебуває в особливому правовому режимі, тобто внаслідок змін у правовому статусі відповідача справа належить до виключної підсудності іншого суду - господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оскільки з 21 жовтня введено в дію новий Кодекс з процедур банкрутства, яким запроваджується інститут банкрутства фізичних осіб, визначаються умови і порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, тому суд доходить висновку про розгляд справи за правилами господарського судочинства.

Виходячи із аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», яке в подальшому ним було реалізовано ОСОБА_4 згідно з договором купівлі-продажу від 20.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. за реєстровим номером 353 та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення ак та проведення прилюдних торгів є оформленнями договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, та беручи до уваги, що предметом позову є майно відповідача, якого визнано банкрутом, тому спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах процедури банкрутства, у зв`язку із чим суд доходить висновку про передачу справи на розгляд по суті до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» справа №904/5868/18 та не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись: ч. 2,3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст.43,п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» про закриття провадження у справі відмовити.

Цивільну справу № 202/5001/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Новокадацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання недійсним прилюдних торгів та витребування майна - передати на розгляд по суті до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» справа №904/5868/18.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повний текст складено 18.11.2019 року.

Суддя Л.П. Слюсар