Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 758/286/15-ц

провадження № 61-45127св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Національна академія статистики, обліку та аудиту,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та Національної академії статистики, обліку та аудиту на постанову Апеляційного суду міста Києва

від 06 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Поліщук Н. В.,

Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії статистики, обліку та аудиту про скасування наказу, внесення змін до трудової книжки, стягнення ненарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 2000 року згідно з контрактом він працює у відповідача на посаді професора кафедри фундаментальних економічних дисциплін (далі - ФЕД). Наказом ректора від 02 січня 2014 року № 4к йому неправомірно зменшено заробітну палату, при цьому він не був завчасно повідомлений про зміну діючих умов контракту, якими є розмір заробітної плати. На всі свої звернення до відповідача він не отримав відповіді. Дії відповідача вказують на порушення норм законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також умов контракту.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просив визнати незаконним наказ від 02 січня 2014 року № 4к у частині безпідставного переведення позивача на 0,5 ставки професора кафедри ФЕД; зобов`язати відповідача внести зміни до трудової книжки позивача шляхом внесення запису про незаконність цього наказу, стягнути ненараховану суму заробітної плати з врахуванням інфляційних втрат у сумі

318 278,75 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 351 730,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про скасування наказу, оскільки поновлення судом строків допускається лише в разі їх пропуску з поважних причин, проте підстав для поновлення позивачу строку для визнання незаконним наказу від 02 січня 2014 року не має навіть з урахуванням часу звернення позивача з первісним позовом (02 січня 2015 року) у зв`язку з тим, що він пропущений без поважних причин, оскільки з часу видання наказу до часу звернення до суду позивач отримував свою зарплату в розмірі, яка менша вполовину, а тому не міг не знати підстав такого зменшення заробітної плати. Оскільки позовні вимоги про стягнення недонарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про скасування наказу, то і в задоволенні цих вимог суд також відмовив.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Подільського районного суду

м. Києва від 09 березня 2018 року скасовано та постановлено нове про часткове задоволення позову ОСОБА_1 Визнано незаконним наказ від 02 січня 2014 року № 4-к Національної академії статистики обліку та аудиту в частині переведення ОСОБА_1 на 0,5 ставки професора кафедри фундаментальних економічних дисциплін. Стягнуто з Національної академії статистики, обліку та аудиту на користь ОСОБА_1 не нараховану заробітну плату з вересня 2013 року по березень

2015 року в розмірі 61 299,10 грн. Стягнуто з Національної академії статистики, обліку та аудиту на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що сторони відповідно до пункту 6.9 контракту не погодили зменшення нарахувань до заробітної плати, а також зміни умов праці, тому відповідачем неправомірно було недорахована позивачу заробітна плата починаючи з 01 вересня 2013 року по березень 2015 року. Оскільки, на час звернення з позовом позивач не був належним чином ознайомлений з наказом

від 02 січня 2014 року № 4-к, тому відсутні підстави вважати, що ним був пропущений процесуальний строк для звернення до суду. Відмовляючи у стягненні індексації ненарахованої заробітної плати апеляційний суд виходив з того, що індексація здійснюється тільки на нараховану, але не виплачену заробітну плату. Позовні вимоги про внесення змін до трудової книжки щодо незаконності оскаржуваного наказу також не підлягають до задоволення, так як виконання відповідачем рішення суду вимагатиме від останнього вчинення зазначених дій.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У жовтні 2018 року Національна академія статистики, обліку та аудиту подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду міста Києва

від 06 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом допущено неправильне застосування пункта 2 статті 233 КЗпП України, оскільки підстав для поновлення позивачу строку для визнання незаконним наказу не має, адже з часу видання наказу про переведення позивача та до часу звернення до суду позивач отримував свою заробітну плату в розмірі, яка менша вполовину, а тому не міг не знати про таке зменшення. Крім того, при вирішенні питання відшкодування моральної шкоди апеляційним судом допущено порушення статті 237-1 КЗпП України, частини третьої статті 23 ЦК України. Також стягнута апеляційним судом заробітна плата необґрунтована належним чином, а тому рішення в цій частині є незаконним та не ґрунтується на повно і всебічно з`ясованих обставинах. До того ж, апеляційним судом не застосовано пропорційність судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд розраховуючи заробітну плату, яка підлягає стягненню, взяв за основу середній заробіток у розмірі 13 200,00 грн за 2013 рік, проте вказаних сум не має в розрахунках доданих до позову. Крім того, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року № 663, яка втратила чинність. До того ж, встановлена сума відшкодування моральної шкоди не співмірна з понесеними витратами позивача на оперативне лікування та реабілітаційний період після двох операцій, які стали результатом нервового стресу.

У грудні 2018 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу Національна академія статистики, обліку та аудиту, в якому заявник посилаючись на те, що ця касаційна скарга є неправомірною, незаконною, необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні вказаної касаційної скарги.

У грудні 2018 року від Національної академії статистики, обліку та аудиту надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якій заявник просить відмовити у задоволенні вказаної касаційної скарги та задовольнити свою касаційну скаргу.

У грудні на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення, епілог-звернення.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національної академії статистики, обліку та аудиту в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в указаній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії статистики, обліку та аудиту про скасування наказу, внесення змін до трудової книжки, стягнення ненарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Національної академії статистики, обліку та аудиту на постанову Апеляційного суду міста Києва

від 06 вересня 2018 року призначити до судового розгляду на 27 листопада 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко