ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 752/17364/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів Андрієнко А.М., Саліхова В.В., за участю секретарів судового засідання Дячук І.М., Пащенко О.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», подану його представником Коршаком Сергієм Володимировичем,

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 липня 2019 року, ухваленого в приміщенні суду під головуванням судді Чередніченко Н.П. -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09.09.2013 між ним та ВАТ СК «ПЗУ Україна», правонаступником якого є ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», було укладено договір добровільного страхування, предметом якого були його майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим за цим договором майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Умовами договору сторони узгодили порядок, умови виплати страхового відшкодування та розмір додаткових витрат при настанні страхового випадку, а також розмір відшкодування відповідачем шкоди особі або її майну. Відповідно до п. 10 зазначеного договору страхова сума становила 726 511,50 грн. За договором відповідач зобов`язався здійснити позивачу страхові виплати за умови настання страхового випадку.

09.09.2014 року за вказаною адресою відбувся страховий випадок (п. 4.2.2.2.15 - осідання ґрунту, природна здатність ґрунтів до значного ущільнення при змочуванні або відтаванні) у зв`язку з чим, він звернувся до відповідача з відповідною заявою та надав передбачений договором пакет документів.

Після проведення відповідачем розслідування причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, 26.12.14 страхова компанія відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на висновки експертного будівельно-технічного дослідження від 15.12.14 за № 01.12.14, проведеного за замовленням страховою компанією, згідно якого було встановлено,що належний йому житловий будинок, збудовано з порушеннями Державних будівельних норм, що стало причиною його руйнування. Вважаючи відмову у виплаті страхового відшкодування неправомірною,після уточнення та збільшення позовних вимог, позивач остаточно просив суд стягнути відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 1 361 118,00 грн., витрати, пов`язані із настанням страхового випадку та спрямовані на зменшення наслідків страхового випадку в сумі 10 000,00 грн.; витрати, пов`язані із розробкою документів проектно-вишукувальних робіт для складення кошторису в сумі 20 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування № FNC.025578 від 09.09.2013 у розмірі 369 626 грн., витрати, пов`язані із настанням страхового випадку та спрямовані на зменшення наслідків страхового випадку в сумі 10 000 грн, витрати, пов`язані із розробкою документів проектно-вишукувальних робіт для складення кошторису в сумі 20 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З таким рішенням суду відповідач ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" не погодилось і її представник подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу та ухвалити нове судове рішення на підставі проведеної експертизи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що висновки суду про зобов`язання страхову компанія виплатити позивачу страхове відшкодування не грунтується на доказах, зокрема, висновок експерта у проведеній за ухвалою суду експертизі від 26.02.19 року не відповідає нормі ч. 1 ст. 102 ЦПК України, оскільки не зрозуміло на підставі чого судовими експертами зроблені вказані висновки, так як дослідницька частина не узгоджується з підсумковим висновком експерта.

Експертом надано відповіді на запитання, які в ухвалі суду про призначення експертизи не ставилися.

Проект на будівництво житлового будинку експерту на дослідження не надавався, що позбавило останнього джерела для дослідження відповідностей проекту будівництва з реально збудованим будинком, у самому висновку в розділі «Нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література» відсутнє посилання на норми ДБН В.2.6-12:2010 «Конструкції будинків і споруд. Кам`яні та армокам`яні конструкції. Основні положення» затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 15.11.2010 за № 446 та від 30122010 за № 571. Таким чином вважав, що експертом не надано оцінки порушенням вказаних будівельних норм у висновку від 26.02.2019, які були встановлені у висновку № 01.12.14 від 15.12.14р.ТОВ «Бізнес Ассіст».

Судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи, а допитаний за ухвалою суду в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 , який проводив дослідження за ухвалою суду, на надав відповіді на поставлені питання.

Не погоджується представник відповідача і з висновком суду щодо визначення розміру страхового відшкодування, оскільки вартість збитку за звітом ФОП ОСОБА_4 від 13.09.2014 за № 1440/14 має обраховуватися без ПДВ та становити 308 438,00грн. Позивачем не надано суду доказів та підтверджень щодо стягнення на його користь 30 000 грн. витрат, пов`язаних із настанням страхового випадку та витрат понесених на зменшення наслідків страхового випадку, у зв`язку з чим вважає, що суд не мав достатніх підстав для задоволення зазначених вимог.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ «СК «ПЗУ Україна» - Авраменко Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування», розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ст.ст.4, 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування від 14.06.2004 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

09.09.2013 між ОСОБА_1 та ВАТ СК «ПЗУ Україна», правонаступником якого є ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», було укладено договір добровільного страхування № FNC.025578, предметом якого були майнові інтереси позивача, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим за цим договором майном, а саме зазначений житловий будинок, за умовами якого сторони узгодили порядок, умови виплати страхового відшкодування та розмір додаткових витрат при настанні страхового випадку, а також розмір відшкодування відповідачем шкоди особі або її майну.

Відповідно до п. 4 частини Б зазначеного договору, визначено, що страховий ризик - це певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страхувальнику надається страховий захист на випадок настання страхового випадку внаслідок, зокрема, осідання ґрунту - природну здатність ґрунтів до значного ущільнення при замочуванні або відтаванні (п. 4.2.2.2.15 договору).

Згідно п. 10 частини Б договору визначено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування (страховий акт) протягом 10 робочих днів, а страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня оформлення страхового акту.

Строк дії договору визначено до 14.09.2014 року (т.1 ас.22-29).

10.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку та відшкодування матеріального збитку,заподіяного в результаті руйнування будинку (т.1 ас.95).

У зв`язку з повідомленням позивачем про настання страхового випадку та в процесі його розслідування, за зверненням страхової компанії 12.09.14 року експертом Ясюченя Л.А. складено звіт про проведення технічного обстеження стану будівельних конструкцій будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому встановлено, що будівництво зазначеного житлового будинку було здійснено згідно із проектом та будівельні роботи виконані згідно із держаними будівельними нормами, однак, зі слів з 2014 року стало помітно значну вологість стін та підлоги, в зв`язку з чим під час обстеження шляхом аналізу виявлених дефектів та пошкоджень, експертом було встановлено не придатний до нормальної експлуатації стан будинку, та виявлено, що конструкції стін мають дефекти та пошкодження, які виникли в результаті просідання ґрунтів. Причина просідання ґрунтів після тривалої експлуатації будинку можливо викликана підвищенням ґрунтових вод. Будівля збудована більше десяти років , в зв`язку з чим просідання ґрунтів від будівельних конструкцій виключена (т. 1 а.с.139-165).

13.09.14 також за зверненням відповідача інженером технічного нагляду за будівництвом та спорудами ОСОБА_5 складено звіт про проведення візуального обстеження будинку позивача,за яким руйнування несущих та огороджувальних конструкцій будинку позивача викликано просіданням грунту під підошвою фундаменту в осях А і1а,ймовірно із-за його замочування (т.1 ас.20).

15.12.2014 експертом Лиценко М.В. на підставі заяви ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надано висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 01.12.14, згідно якого житловий будинок по АДРЕСА_1 в частині влаштування кам`яних та армокам`яних конструкцій не відповідає вимогам п.п. 13.1.4.1.3, 13.1.4.1.2, 13.1.6, 13.1.4.1.6, 13.5.2.1.1, 13.5.2.1.2 ДБН, а помилки при будівництві можуть призвести до порушення роботоздатності конструкції та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженнями заявленим до страхової компанії (т. 1 а.с.111-124).

Відповідно до повідомлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» № 8650-31 від 26.12.2014року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на висновки експертного будівельно-технічного дослідження від 15.12.2014 року (т. 1 ас.14).

Під час розгляду справи,судом першої інстанції за клопотанням відповідача було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судового експерта КНДІСЕ № 15130/18-43 від 26.02.2019 року встановлено, що причиною згідно якої за результатами дослідження наданих матеріалів, нормативних документів та обстеження, що призвела до пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку ознаки яких спостерігається на момент проведення обстеження, є деформація основи. Остання, а саме: просідання основи під фундаментами визначена відповідно до ознак за результатами обстеження та наданих на дослідження документів, є причиною пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка внесена в перелік страхових ризиків до частини Б Договору від 09.09.2013 року п. 4.2.2.2.15 «Осідання ґрунту» (т. 2 а.с.9-27).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , на підставі вище приведених обставин, наданих доказів та, зокрема, проведеної за ухвалою суду технічно-будівельної експертизи від 26.02.19, суд першої інстанції встановив, що причиною пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку позивача є осідання ґрунту, з огляду на що дійшов висновку про настання страхового випадку передбаченого п. 4.2.2.2.15 договору страхування укладеного між сторонами 09.09.13 та визнав неправомірною відмову та ухилення відповідача від виконання зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення розміру страхового відшкодування, суд, надавши оцінку зібраним доказам щодо цього,вважав за правильне задовольнити вимоги частково, в розмірах визначених ФОП ОСОБА_4 у звіті № 1440/14 від 13.09.2014, проведеного за дорученням відповідача.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

В рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки в цій частині є обґрунтованими, судом зроблено також висновки щодо всіх заявлених позивачем вимог та на підставі поданих сторонами доказів, яким надано належну правову оцінку,з огляду на що апеляційний суд не вбачає підстав для скасування.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" стосовно неправильності та обгрунтованості висновків експерта від 26.02.19, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено, позивач житловий будинок АДРЕСА_1 не будував не є його первісним забудовником та набув права власності на нього в 2004 році в порядку дарування.

Згідно акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта до експлуатації від 06.11.2000, отриманого попереднім власником будинку АДРЕСА_1 , міститься висновок, а саме : " Двохповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 збудований згідно з дозволом на виконання будівельно - монтажних робіт (дозвіл на будівництво виданий на підставі Проекту і рішення Первомайського міськвиконкому від 07.12.1994 року). Оглядом об`єкта встановлено, що будівельно - монтажні роботи виконані згідно з Державними будівельними нормами. Порушень вимог органів Державного - архітектурного будівельного контролю, Державного санітарно - епідеміологічного нагляду, пожежного нагляду, органів Держнаглядохорони праці та енергозбереження при будівництві не встановлено».

Акт підписано членами комісії та генеральним проектувальником проекту будинку (т.1 ас.147).

Згідно наданого позивачем витягу з рішення Первомайської міської ради №666 від 16.11.2000 житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію (т.1 ас.148).

Згідно акту обстеження,складеного депутатською комісією Первомайської міської ради від 30.03.2018, матеріали інженерно-геологічних і технічних вишукувань території забудови по АДРЕСА_1 Управлінні архітектури і містобудування міськвиконкому відсутні. При оформлені продажу будинку наявність у покупця вказаних матеріалів законодавством не передбачено.

За повідомленням начальника управління містобудування,архітектури,комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради від 31.10.19, проект на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 не розроблявся та не включався до складу будівельного паспорту.

Таким чином, наведене свідчить про те, що на час обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 щодо його готовності та здачі в експлуатацію, компетентними органами будь-яких порушень Державних Правил Будівництва (ДБН) не встановлено і рішення цих органів до теперішнього часу є чинними, що виключає будь-які сумніви щодо якості виконаних будівельних робіт, або його відповідності існуючим на час зведення будинку нормам та правилам.

З урахуванням вишеприведеного, колегія суддів вважає що, не надання експерту проекту на будівництво будинку та проведення дослідження без проекту не могло вплинути на повне та обгрунтоване дослідження та висновки експерта, в розпорядження якого передавались матеріали цивільної справи та, зокрема зазначені докази.

Окрім цього, на підтвердження своїх доводів щодо настання страхового випадку, позивачем надано також інші належні докази, а саме: Акти огляду прихованих робіт на роботи по укладенню стрічкового фундаментна, армування цегляної кладки стін та перегородок, армування стін добудови до житлового будинку, на кам`яні конструкції, влаштування осадочних і температурних швів, гідроізоляція кам`яної кладки, укладання в кам`яні конструкції арматури та металевих закладних деталей, їх антикорозійний захист за період з 1998 по 2011 роки, які виконані комісією в складі представників Державною будівельно-монтажної організації, технічного нагляду замовника та представника проектної організації- Генерального проектувальника про те, що зазначені роботи виготовлені згідно вимог Державних будівельних норм ДБН А. 3.1. - 5 - 96. (т.1 а.с.180-189).

Акт від 10.03.2015 про результати обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 , складений комісією за розпорядженням міського голови м. Первомайська № 49-р від 16.02.2015 та якою було встановлено тріщини в цоколі фасаду, відрив відмощення від фундаменту, тріщини на лівій стіні будинку та інші ушкодження,у зв`язку з чим власнику було запропоновано встановити маяки на тріщинах, вести за ними спостереження, та у випадку продовження руйнування замовити інженерно-геологічне дослідження ґрунтів (т. 1 ас.32-33).

Акт від 01.10.2014, складений спільно фахівцями Первомайського міськводоканалу та ПП`Артель-№1" про наявність грунтових вод на глибині залягання підошви фундаменту та потрапляння води до басейну ззовні (т.1а.59)

За повідомленням директора КП "Первомайський міський водоканал" від 26.02.2015 в районі розташування житлового будинку по АДРЕСА_1 відсутня система каналізації (т.1а.с.175).

Відповідно до довідки ПП «Артєль-1» № 16 від 01.10.2014, пошкодження житлового будинку по АДРЕСА_1 , виникло внаслідок осідання ґрунту (т. 1 ас.167).

В матеріалах справи міститься також, наданий на вимогу експерта, Акт про результати обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 від 30.03.18 року, складений комісією в складі депутата Первомайської міської ради, голови квартального комітету та директора проектно-будівельної організації ТОВ "АБК`Архсіті", в якому надано детальну технічну характеристику будівництва та експлуатації житловим будинком позивача та робіт з розробки грунту, в тому числі і по сусідній земельній ділянці (т.1 ас.212-228).

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, які в установленому порядку не спростовані відповідачем про те, що посадові особи, експерти, які надали свої висновки з приводу причин руйнування житлового будинку позивача, на відміну від експерта Лиценка М.В. особисто проводили огляд будинку, а відтак ці висновки не викликають будь-яких сумнівів в їх об`єктивності.

У відповідності до вимог ст.110 ЦПК України висновок експерта ля суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З огляду на зазначену вимогу закону, колегія суддів, поряд з встановленим, не приймає доводи апеляційної скарги щодо застосування висновків експерта від 15.12.14 та визнає їх такими, що не відповідають вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень,затвердженої наказом МЮ України від 8.10.98 №53/5.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 29.04.2015 Головним слідчим управлінням Національної поліції України року було порушено кримінальне провадження відносно дій службових осіб приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» N00004883 за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 192 (Заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою).

За повідомленням Заступника генерального прокурора України 05.01.16р. №04/2/2-33 вих.16, ГПУ встановлено, що розслідування проведено в супереч ст. ст. 2,9,28 КПК України Генеральною прокуратурою України перед керівництвом Головного слідчого управління Національної поліції України ініційовано питання про здійснення службової перевірки ( лист першого заступника Генерального прокурора України від 01.08.16 04/02/2-3243-15). Головним слідчим управлінням Національної поліції України також установлено, що розслідування не було належним чином організовано та проводилось з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства (лист заступника начальника управління від 26.05.2016 №24/М-1858) ( т.1 ас.16,179).

Офіційна інформація про закриття кримінального провадження згідно вимог ст. 284 КПК України на час розгляду справи відсутня.

Іншим доводам відповідача щодо зазначених висновків,апеляційним судом надана правова оцінка в ухвалі про відмову в проведені повторної судової технічно-будівельної експертизи.

Стосовно доводів представника відповідача про неврахування судом податку на додану вартість при визначені розміру страхового відшкодування,слід зазначити, що податок на додану вартість (ПДВ) - це не прямий податок, який входить в ціну товарів, (робіт, послуг) та сплачується покупцем, замовником робіт, послуг. Як вбачається, позивач жодної податкової знижки від продавців товарів, виконувачів робіт не отримав, а облік та перерахування коштів до державного бюджету входить у коло обов`язків продавця, надавача послуг. (Офіційне тлумачення Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №2755-6 зі змінами та доповненнями.)

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції при вирішені зазначених вимог про те що розмір збитку завданого позивачу в результаті настання страхового випадку, з урахуванням встановленої в п. 10 договору страхування франшизи (500,00 грн.) має становити 369 626,00 грн. (370 126,00 грн. - 500,00 грн.).

Судом першої інстанції надано належну правову оцінку звіту СОД ОСОБА_4 № 1440/14 від 13.09.2014 про те, що матеріальна шкода об`єкта нерухомості через пошкодження майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складає 370 126,00 грн. з ПДВ (Т. 2 а.с.84-111).

Між тим, рішення суду, в частині визначення розміру суми страхового відшкодування, позивачем не оскаржено, а відтак його доводи з цього питання, апеляційним судом не перевіряються.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач дотримався умов договору, зокрема, повідомив страховика про страховий випадок та надав на підтвердження цього всі необхідні докази.

Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, а тому оскільки між сторонами укладено правочин, позивачем, на його думку, надані належні докази завдання йому шкоди, то саме контрагент за договором, заперечуючи свою вину у невиконанні умов договору, повинен спростувати розмір шкоди.

Вирішуючи,згідно ст.141 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції підставно стягнув також на користь позивача понесені ним судові витрати,а саме: 10 296 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи; 20 000 грн. витрат, пов`язаних із розробкою документів проектно-вишукувальних робіт та складення кошторису; 10 000 грн. витрат, пов`язаних із настанням страхового випадку та спрямованих на зменшення наслідків страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з цим, зазначені вище доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 367 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права висновків судді першої інстанції не знайшли свого підтвердження,а тому і не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», подану його представником Коршаком Сергієм Володимировичем, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.11. 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: