Справа №: 671/1662/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача

ОСОБА_2 ,

представника відповідача

Петровського В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, скасування державної реєстрації договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» (далі - ТОВ «Волочиськ-агро»), в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог - а.с. 74): визнати договір оренди від 01 січня 2013 року № 37 земельної ділянки площею 2,6505 га, кадастровий номер :07:012:0011, зареєстрований за номером 20032093, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Волочиськ-агро», припиненим з 01 січня 2018 року; скасувати державну реєстрацію вказаного договору; зобов`язати відповідача повернути позивачу зазначену земельну ділянку, оренда якої припинилась 01 січня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 01 січня 2013 року між ОСОБА_5 (матір`ю та спадкодавцем позивача) і відповідачем було укладено договір № 37 оренди земельної ділянки площею 2,6505 га, що розташована в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області, з терміном дії договору - п`ять років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, та спадкоємцем ј частини спірної ділянки став ОСОБА_1 , який отримав свідоцтво про право на спадщину.

Реєстрацію договору № 37 оренди земельної ділянки відповідач здійснив 16 березня 2015 року.

Позивач вказує, що направив відповідачу лист з повідомленням про смерть орендодавця ОСОБА_4 , про право власності позивача на землю, а також про відсутність наміру продовжувати чи поновлювати договір оренди.

Зазначає, що відповідно до пункту 8 договору цей договір укладено терміном на п`ять років. Жодних умов в договорі, які б пов`язували початок строку його дії з моментом державної реєстрації, немає. За таких обставин, як вказує позивач, договір оренди землі припинив свою дію після закінчення 5-річного строку, який розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договорів (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент його укладення.

Отже, як вважає позивач, строк дії договору від 01 січня 2013 року закінчився 31 грудня 2017 року, незважаючи на це відповідач продовжує використовувати земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що договір підписувала не ОСОБА_4 , після її смерті дієздатність припиняється. Додав, що отримував за договором оренди кошти за ј частину земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Петровський В.А. в суді проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що у відповідності до чинного законодавства та умов договору, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, відтак договір є чинним і строк його дії спливає 16 березня 2020 року.

Допитані у якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не повідомили відомостей по суті справи, тому їх показання судом не оцінюються як докази у справі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

А в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

В силу ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що 01 січня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено договір оренди землі № 37, за яким ОСОБА_4 передала в оренду ТОВ «Волочиськ-агро» земельну ділянку площею 2,6505 га, кадастровий номер :07:012:0011, для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, на умовах внесення орендної плати, строком на 5 років.

Пунктом 42 вказаного договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 119601314 від 04 квітня 2018 року, договір оренди землі № 37, укладений 01 січня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Волочиськ-агро», зареєстровано 16 березня 2015 року державним реєстратором Волочиської РДА Лозіцькою Т.В.

Відповідно до цієї ж довідки, на момент її видачі співвласниками спірної земельної ділянки є ОСОБА_1 (1/4 частина) та ОСОБА_9 (3/4 частин).

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є спадкоємцями після смерті їх матері- ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2016 року у справі № 671/937/16-ц, у якому визначені частки спадкоємців у спадковому майні.

В силу ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 39 договору оренди землі № 37 передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини та наведені норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає, оскільки державна реєстрація договору оренди землі № 37 була здійснена 16 березня 2015 року, отже строк дії договору слід рахувати з цієї дати і спливає він 16 березня 2020 року, відтак підстави для визнання чинного договору припиненим, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки відсутні.

Керуючись ст. ст. 203, 205, 207, 627, 638 ЦК України; ст. ст. 6, 13, 32 Закону України «Про оренду землі»; ст. 125 Земельного кодексу України;ст. ст. ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, скасування державної реєстрації договору та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Фридрихівська, 40; )

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя О.М. Бабій