Справа № 137/1051/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" листопада 2019 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голота О.В. розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, про припинення права власності на житловий будинок у зв`язку з його знищенням, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна мати ОСОБА_3 , яка на час смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За життя мати уклала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га і розміром 0,3527 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , належну їй земельну ділянку площею 1,8056 га для ведення торваного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Микулинецької сільської ради і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїй дочці ОСОБА_2 . Належну їй земельну ділянку площею 1,7931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Микулинецької сільської ради та все, що буде належати їй і на що вона матиме право за законом заповіла позивачу. Позивач зазначає, що він 25 квітня 2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До спадкового майна, крім зазначеної земельної ділянки також входить житловий будинок в АДРЕСА_3 , який мати за життя прийняла як спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в свою чергу прийняла в спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не встигла оформити спадщину. Однак, в нотаріальному порядку оформити спадщину на житловий будинок позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_4 , а також факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 . Також перешкодою в оформленні спадщини, став той факт, що спадкодавець не вирішив питання про припинення права власності на старий будинок. Тому, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; припинити право власності на житловий будинок, який був позначений на плані літ."А" і знаходився за адресою АДРЕСА_4 . АДРЕСА_3 та визнати за ним право власності на будинок який був позначений на плані літ."Г" і знаходився за адресою АДРЕСА_4 .Колгоспна АДРЕСА_3 смт.Літин АДРЕСА_3 . Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Габрук М.А. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримали повністю і просять їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не запересила проти задоволення позову. Із показань свідка ОСОБА_6 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він сусідом позивача і знає, що його покійна бабуся ОСОБА_4 після смерті своєї сестри ОСОБА_5 проживала та користувалась належним її будинком, який розташований АДРЕСА_3 . Також зазначив, що з часом цей будинок був знесений і на його місці побудований новий будинок. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.11) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.12) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.13) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.14) 24.01.1965 р. ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 . Із свідоцтва про народження позивача (а.с.17) судом встановлено, що його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Із посвідки про народження ОСОБА_8 (а.с.16) встановлено, що її матір`ю є ОСОБА_9 . Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.18) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19) ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 земельну ділянку площею 1,7931 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогсподарського виробництва. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.08.2014 р. (а.с.20) встановлено факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до експлікації (а.с.21-23) зазначена технічна характеристика домоволодіння по АДРЕСА_3 . Відповідно до Свідоцтва №1 про право власності на домоволодіння (а.с.25) встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить домоволодіння по АДРЕСА_3 . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_3 (а.с.28-30) зазначена технічна характеристика будинку і стоїть відмітка, що правовстановлюючі документи відсутні. Із довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №265 від 05.06.2014 р. (а.с.31) встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме користувалася спадковим житловим будинком, обробляла присадибну земельну ділянку. Відповідно до рішення виконкому Літинської сільської ради №108 від 20.06.1991 р. (а.с.32) ОСОБА_1 дозволено забудову житлового будинку в АДРЕСА_3 і зобов`язано проводити забудову в суворій відповідності з будівельним паспортом. Відповідно до рішення №108 від 20.06.1991 року (а.с.33) ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 1500 м2 по АДРЕСА_3 з присадибної ділянки ОСОБА_5 . Відповідно до пояснювальної записки (а.с.34-35) зазначається характеристика запланового будівництва. Із довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.36) судом встановлено, що ОСОБА_3 , 1945 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Відповідно до заповіту (а.с.37) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га і розміром 0,3527 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , належну їй земельну ділянку площею 1,8056 га для ведення торваного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Микулинецької сільської ради і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїй дочці ОСОБА_2 . Належну їй земельну ділянку площею 1,7931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Микулинецької сільської ради та все, що буде належати їй і на що вона матиме право за законом заповіла своєму синові ОСОБА_1 . Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №739/02-14 від 18.06.2019 р. судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії. Актом обстеження житлово-побутових умов в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_3 (а.с.39) ОСОБА_1 проживає один. Земельна ділянка, яка належить йому становить 0,15 га. На даній земельній ділянці розташований новий житловий будинок (один), господарська споруда - сарай (один), криниця (одна). Згідно з технічним паспортом виготовленим КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" 27.07.1982 р. на земельній ділянці позначено житловий будинок "А" та сарай "Б". які зі слів ОСОБА_1 були знесені. На його власній земельній ділянці старі будівлі відсутні. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено факт, що ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України об`єктом права власності є майно (річ); цивільні права та обов`язки. Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника об`єкта нерухомого майна. Оскільки право власності на житловий будинок "А", що знаходився за адресою АДРЕСА_3 належав померлій ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва №1 про право особистої власності на домоволодіння виданого 19.01.1983 р. на підставі рішення виконкому Літинської селищної ради народних депутатів №9 від 19.01.1983 р., тому позивач, як спадкоємець, позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на своє ім`я у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та звернутися із заявою про внесення відомостей про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням, а тому право ОСОБА_1 підлягає захисту в судовому порядку.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. ( Листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (ОСОБА_5, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, які розташовані за адресою АДРЕСА_3 , оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268, 315 ЦПК України, ст.ст. 120,125 ЗК України Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -
Позов задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 Припинити право власності на житловий будинок, який був позначений на плані літ. "А" і знаходився за адресою вулиця АДРЕСА_3 і належав ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва №1 про право особистої власності на домоволодіння виданого 19.01.1983 р. на підставі рішення виконкому Літинської селищної ради народних депутатів №9 від 19.01.1983 р. у зв`язку з його знищенням.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позначений на плані літ. "Г" загальною площею 95,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., допоміжна площа 66,6 кв.м., прибудова літ. "Г1", ганок, погріб літ. "п/Г1", сарай-гараж літ. "Д", погріб літ."п/Д", вбиральня літ. "Е", огорожа №2, хвіртка №3, огорожа №4, ворота №5, криниця №6, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.