КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Панамаренка Дмитра Миколайовича, діючого в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання протиправним та скасування наказу, таким змістом:

Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (ідентифікаційний номер - 01190043) на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 4 000, 00 грн. кожному, витрат понесених позивачами при розгляді справи на правову допомогу, а всього в розмірі 56 000,00 грн.

В апеляційній скарзі Панамаренко Д.М., який діє в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого додаткового рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Баховський М.М. вказував, що під час ухвалення рішення від 16 грудня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області не було вирішено питання про судові витрати, які були понесені позивачами при розгляді даної справи та складаються із витрат на правову допомогу на загальну суму 56 000 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив доведеності та обґрунтованості вимог заяви щодо ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що 05 листопада 2014 року між позивачами та їх представником ОСОБА_15 укладено договори про надання правової допомоги (з кожним з позивачів окремо), відповідно до умов яких ОСОБА_15 взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу позивачам по справі за їх позовами до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання недійсним та скасування наказу.

Відповідно до п.4.1 1 умов вказаних договорів, сума гонорару адвоката становила 4000 грн.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, в редакції Закону, чинному на час ухвалення додаткового рішення, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З квитанцій до прибуткового касового ордера №№11,13,14,10,9,7,8,3,4,6,5,2,1 від 20 квітня 2015 року слідує, що позивачі здійснили оплату за правову допомогу у розмірі 4 00 грн. кожний, а всього на загальну суму 56 000 грн. (т.1 а.с 204-231).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній розрахунок адвоката щодо витрат на правову допомогу, й представником позивачів не приєднаний такий розрахунок до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1,3 ст. 79 ЦПК України, в редакції 2004 року, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Розмір витрат на оплату правової допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який був чинним на час ухвалення додаткового рішення.

Згідно до роз`яснень, викладених в п.п. 47,48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України.

Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", який був чинним на час постановлення додаткового рішення суду.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, було регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, в редакції Закону, що діяв на час постановлення додаткового рішення.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як видно зі справи, витрати позивачів на правову допомогу не доведені належним чином. Суду першої інстанції не було надано документального підтвердження переліку дій представника позивачів, пов`язаних з наданням правової допомоги, не розраховано затрачений час на надання правової допомоги позивачам, не приведено розрахунок таких витрат. Крім того, ухвалюючи додаткове рішення про стягнення на користь позивачів витрат, понесених ними на правову допомогу при розгляді справи, судом першої інстанції також не було перевірено, чи не перевищували стягнуті суми відшкодування судових витрат граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який був чинним на час ухвалення додаткового рішення, тому законні підстави для ухвалення додаткового рішення були відсутні.

З огляду на викладене, додаткове рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви адвоката Баховського М.М. про стягнення на користь позивачів судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Панамаренка Дмитра Миколайовича , діючого в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, - задовольнити частково.

Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2017 року скасувати та ухвали по справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви адвоката Баховського Михайла Михайловича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 судових витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів.

Головуючий:

Судді: