Справа № 640/4435/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій зазначає, що 03.11.2005 між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини у червні 2017 року, проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, оскільки подальше збереження сім`ї та примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, зазначив, що шлюб позивачка бажає розірвати із-за її батьків, вважає можливим зберігти сім`ю, тому в задоволенні позову просить відмовити.
Суд, вислухавши позивачку та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2005 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 .
Сімейні відношення між сторонами припиненні, подружнього господарства вони не ведуть, проживають окремо, у них відсутній єдиний сімейний бюджет.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст. 111 СК України судом надавася сторонам строк для примирення.
Однак, наданий судом строк для примирення не виправив ситуацію, яка склалася у родині позивача та відповідача, подружжя не знайшло компромісів та не прийшло до спільного рішення про відновлення родинних відносин.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимими.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
Сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо.
Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 03.11.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2241, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. /сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп. /
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12.11.2019 р.

СУДДЯ