Житомирський апеляційний суд
Категорія 48 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/10790/19 за клопотанням ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Семенцової Л.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив змінити забезпечення позову по справі №295/10790/19 на зобов`язання відповідача ОСОБА_1 повертати сина ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 після участі у вихованні згідно графіку, встановленого розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 11.12.2018 № 689 «Про участь ОСОБА_1 у вихованні сина».

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про зміну способу забезпечення позову. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що заборона одному з батьків змінювати місце проживання малолітньої дитини до закінчення розгляду справи є неприпустимою, та суперечить Конституції України та Законам України. Відмова у зміні способу забезпечення позову не відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 19 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_1 змінювати місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини.

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив змінити забезпечення позову по справі №295/10790/19 на зобов`язання відповідача ОСОБА_1 повертати сина ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 після участі у вихованні згідно графіку, встановленого розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 11.12.2018 № 689 «Про участь ОСОБА_1 у вихованні сина».

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.156 ЦПК України визначено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд першої інстанції врахувавши вищенаведені вимоги закону і відповідні роз`яснення, зробив правильний висновок про відсутність підстав для заміну одного заходу забезпечення позову іншим, оскільки розгляд справи по суті не закінчено, вжитий захід забезпечення позову не перешкоджає відповідачу приймати участь у вихованні малолітньої дитини, в тому числі шляхом спілкування з нею у визначені розпорядженням голови Житомирської районної адміністрації від 11.12.2018 № 689 «Про участь ОСОБА_1 у вихованні сина» дні за місцем проживання відповідача, а також враховуючи наявність спірних відносин між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, заміна вжитого заходу забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам закону, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 12 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді