ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши, що 11.06.2019 р. представник заявника ознайомився у приміщенні Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з виконавчим провадження №56666435 від 25.06.2018 р. на підставі виконавчого листа №199/11613/13-ц від 04.12 2015 р. Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до якого заявник є боржником. Про вищевказане виконавче провадження, прийняті постанови нічого заявнику відомо не було, жодної постанови з виконавчої служби за вказаним виконавчим провадженням заявник не отримував.

З вищевикладеними діями виконавчої служби щодо відкриття та не інформування боржника про виконавчі дії та самими виконавчими діями незгоден, виходячи з наступного: на момент відкриття виконавчого провадження сплив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання; заявнику не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому державний виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії, тому, що заявник так і не одержав постанову про відкриття виконавчого провадження; Постанова від 07.08.2018 р. про опис та арешт майна боржника не відповідає п.п.2 абз.З ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), тому що у постанові відсутня інформація: площа кімнат, матеріали стін, кількість поверхів, інформація про підсобні приміщення та споруди, рік будівництва; огляд квартири проведена без входження експерта (оцінщика) до квартири. Суб`єкт оцінювання не проводив всередині огляд (обстеження) об`єкту оцінки, що є не припустимим для оцінки нерухомого майна, оскільки внутрішній стан приміщення прямо впливає на ринкову вартість об`єкту. У матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_2 виконав виїзд на місце розташування об`єкту оцінки. У постанові про опис та арешт майна боржника серед осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій, оцінювач ФОП ОСОБА_2 не зазначений. Отже, неможливо встановити достовірність інформації оцінщика про ринкову ціну станом на дату складання звіту; відсутній у матеріалах виконавчого провадження договору на проведення оціночних робіт.

Заявник просив суд визнати неправомірними дії Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, які полягають у: - прийнятті постанови від 25.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56666435; -ненаправлені та ненаданні заявнику постанов прийнятих у рамках виконавчого провадження №56666435; - складанні постанови від 07.08.2018 р. про опис та арешт майна боржника; - визначенні вартості майна боржника на підставі Звіту №2111.2/18 , зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати постанову від 25.06.2018 про відкриття виконавчого провадження; постанову від 07.08.2018 р. про опис та арешт майна боржника по виконавчому провадженню №56666435, заявку від 24.01.19 № 238 на реалізацію в СЕТАМ - житлова нерухомість за виконавчим провадженням № 56666435.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на виконання рішення суду державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інше, перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень, дотримуватися вимог про строки пред`явлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі державним виконавцем зроблене все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, державний виконавець не допустив неправомірні дії та бездіяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Так, судом встановлено, що 25.06.2018 року представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернувся Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 199/11613/13 виданого 04.12.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 93150,16 доларів США, еквівалент згідно курсу НБУ на 15.06.2018 становить в сумі 2441465,60 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 37,10 кв.м., житловою 21,10 кв.м.

На підставі зазначеної заяви 25.06.2018 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коломойцем Костянтином Васильовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 56666435.

За вихідним номером № 12296 від 25.06.2018 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коломойцем Костянтином Васильовичем постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам.

Постановою про опис та арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 56666435 від 07.08.2018 описано та арештовано наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 37.10 кв. м., житловою 21,10 кв.м., яка розташована на 1 поверсі двоповерхового будинку та складається з:1-коридор, 2-житлова, 3-комора, 4-коридор, 5-санвузол, 6-кухня. Постанова була складена в присутності власника квартири, про що свідчить підпис ОСОБА_1 таким чином, про порушення свого права при арешті та описі майна боржник дізнався ще 07.08.2018 року, проте зі скаргою звернувся в червня 2019 року, тобто з пропуском строку на оскарження дій державного виконавця.

09.10.2018 головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коломойцем Костянтином Васильовичем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якого призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 526/17, видане 02.06.2016 року Фондом державного майна України з примусового виконання виконавчого листа № 199/11613/13. Постанову направлено сторонам 10.10.2018 року зам вих.№ 19162.

Відповідно до висновку про вартість майна від 26 листопада 2018 року, ринкова вартість об`єкту оцінки - жилої однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 37,10 кв.м., жилою площею 21.10 кв.м з урахуванням округлення для мети справжньої оцінки станом на 21.11.2018 року, складає 360260,00 грн. без НДС.

З метою примусового виконання виконавчого листа № 199/11613/13 від 04.12.2015 року виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся Дніпропетровської філії державного підприємства «Сетам» із заявкою на реалізацію в СЕТАМ - житлова нерухомість, яка відповідно до Протоколу електронних торгів № 397983 від 10.04.2019 реалізована переможцю торгів.

Постановою головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коломойця Костянтина Васильовича знято арешт з майна боржника.

Постановою головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коломойця Костянтина Васильовича закінчено виконавче провадження № 56666435 на підставі п.15 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що на виконання рішення суду державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інше, перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень, дотримуватися вимог про строки пред`явлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі державним виконавцем зроблене все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, державний виконавець не допустив неправомірні дії та бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку,встановленим цим Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, (стаття 17 вказаного Закону).

Нормами статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Скаржником ОСОБА_1 не було у повній мірі доведено порушення його прав.

Колегія суддів наголошує на тому, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії були направлені виключно на виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко