ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8996/19 Справа № 211/383/19 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі:Приватне акціонерне товариство «Хайдельберг-Цемент Україна»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ»,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційні скарги відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», Приватного акціонерного товариства «Хайдельберг-Цемент Україна», представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотрука Василя Івановича на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 серпня 2019 року, ухваленого суддею Ніколенко Д.М. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 05 вересня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Просив стягнути з відповідача ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» суму моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження його здоров`я в розмірі 150 000,00 грн. та з відповідача ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ» - в розмірі 50 000,00 грн., посилаючись на перебування з ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ» в трудових відносинах та факт нещасного випадку з вини відповідачів під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

В обґрунтування позову зазначив, що 02 жовтня 2017 року він, в приміщенні нарядної кімнати Криворізького заводу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» отримав від старшого майстра ОСОБА_2 завдання на переміщення клінкеру з пром. майданчика на об`єднаний склад виробничого цеху відповідача. Після отримання завдання він завантажив автомобіль клінкером та поїхав на місце вивантаження автомобіля на насипному майданчику об`єднаного складу виробничого цеху. Рухаючись заднім ходом в напрямку кромки обриву він виявив через дзеркала заднього виду, що на місці вивантаження не було захисного валу, який є захистом для водія під час вивантаження автомобіля з обриву, а також не було бульдозера для планування клінкеру у склад і були відсутні вказівні знаки безпеки. В це час ґрунт під автомобілем почав провалюватись та автомобіль почав сунутись вниз. Він ввімкнув понижену передача і спробував на повній потужності автомобіля виїхати вперед, але автомобіль продовжував провалюватися і впав з обриву у приямок складу на задній борт, а потім впав на лівий бік.

В результаті падіння автомобіля він отримав травми, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №319 від 13.0.2018., легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №5932-17 від 30.05.2018 р., відповідач ПрАТ «ХельдербергЦемент Україна» в особі старшого майстра виробничого цеху підприємства ОСОБА_3 В ОСОБА_4 П. порушив вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, що перебувають у причинному зв`язку із заподіянням шкоди для здоров`я потерпілого.

Відповідач ТОВ «Атлас Авто Транс АГ» згідно акту №2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, також винен у його травмуванні, оскільки в процесі роботи не забезпечив дотримання безпечного ведення робіт водіями транспортних засобів.

Вина відповідачів доводиться ухвалою суду від 20 листопада 2018 року. відповідно до якої ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 271 КК України.

У зв`язку з отриманими травмами, інвалідністю другої групи та втратою працездатності на 65 відсотків, йому спричинена моральна шкода в сумі 200 000,00 грн. Так, протягом тривалого часу він знаходився в першій міській лікарні на стаціонарному лікуванні, де були проведені складні операції, він переносив нестерпні фізичні болі та страждання. Незважаючи на проведене лікування, позитивного ефекту не було досягнуто.

Згідно висновку МСЕК він потребує постійної медичної реабілітації в умовах реабілітаційних відділень медикаментозного лікування, ВМТ, санаторно-курортного лікування, палицю, милиці. Згідно даного висновку,у нього порушений опорно-руховий апарат. Таким чином, по вині відповідачів він став повним інвалідом, непрацездатним, особою, яка потребує додаткового догляду з боку сторонніх осіб. Він став баластом для своєї родини, проживаючи в приватному секторі, не може виконувати жодну роботу, як чоловік, по домоволодінню, постійно просить сторонньої допомоги у сусідів. До того ж, порушення опорно-рухового апарату призвело до того, що він не може деякий час сидіти на одному місці, не може нормально лежати і повноцінно рухатись, хоч йому лише 31 рік. Всі наведені факти його сильно пригнічують, приводячи у стан відчаю та депресії, він приймає заспокійливі медикаменти і відповідно спричиняють йому моральні та духовні страждання, у зв`язку із чим просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Під час судового розгляду справи позивачем заявлені вимоги були уточнені в частині допущеної описки в анкетних даних.

Рішенням Довгинрцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна», , місцезнаходження за адресою: м.Дніпро, вул.Барикадна, буд. 15-А, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Златоустівка, вул.Підстепна, буд.65-А, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна» на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ» на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, відповідач ТОВ «Атлас Авто Транс АГ» ставивить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду та стягненні з позивача на його користь судовий збір в розмірі 4500 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення суду та 1921 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 29 серпня 2019 року та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

При цьому, скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильному тлумачені закону та застосуванні закону, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин, неправильному застосуванні норм процесуального і матеріального права, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а не за правилами позовного провадження.

Відповідач наголошує на тому, що справа не могла розглядатися по суті у зв`язку з невідповідністю анкетних даних позивача, зазначених у позові, що є порушенням норм процесуального права на стадії прийнятті рішення про відкриття провадження, не розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, під час розгляду справи по суті, суд першої інстанції діяв у спосіб не передбачений процесуальним кодексом, постійно порушував та обмежував процесуальні права ТОВ «Атлас Авто Транс АГ».

Скаржник вказує, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, посилаючись на те, що нещасний випадок з позивачем стався на території ПрАТ«ХайдельбергЦемент Україна», тоді, як в рішенні зазначено, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в ТОВ «Атлас Авто Транс АГ», що суперечить Акту про нещасний випадок від 07.11.2017. Відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що наслідки завдання матеріальних збитків та моральної шкоди позивачу поширюються норми трудового законодавства, вказуючи, що по факту травмування ОСОБА_1 було порушено кримінальне провадження, яке ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.11.2018 було закрито у зв`язку з примиренням підсудного з потерпілим і матеріали, якого були досліджені судом. Посилаючись на висновок судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці, вказує на те, що експертом було встановлено, що травмування водія ОСОБА_1 відбулося не під час виконання нм розвантажувальних робіт, апід час, коли останній заднім ходом підїхав до краю бровки відкосу і в цей час розпочався зсув насипного відкосу, тобто експертом встановлено, що нещасний випадок стався внаслідок порушень допущених старшим майстром виробничого цесу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» ОСОБА_2 , водієм ОСОБА_1 , що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням події травмування, тоді, як вина механіка ОСОБА_5 , який є посадовою особою відповідача, не перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням нещасного випадку, що вказує на відсутність вини ТОВ «Атлас Авто Транс АГ», у зв`язку із чим на підприємство відповідача не може бути покладені цивільно-правові наслідки у вигляді стягнення моральної шкоди.

Окрім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції, частково, задовольнивши позов ОСОБА_1 та стягнувши з кожного з відповідачів по 768,40 грн. судового збору, не зазначив якими нормами права він керувався при встановлені розміру судового збору, вказує, що судовий збір стягнуто з відповідачів непропорційно до задоволених вимог, а тому необґрунтовано та незаконно.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, відповідач ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна», також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» в повному обсязі.

При цьому зазначає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.271 КК України було закрито на підставі ст..46 КК України, тобто третьою особою були усунути завдані ним позивачу збитки та заподіяна шкода, а отже повторне відшкодування позивачу моральної шкоди є безпідставним, таким, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Окрім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції при визначені розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідачів на користь позивача були порушені норми ст.23 ЦК України та не враховані положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду №4 «Про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків», щодо обґрунтування та доведення визначеного судом розміру моральної шкоди.

Представник позивача Мотрук В ОСОБА_4 І ОСОБА_4 , також не погодився з рішенням суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому зазначає, що рішення суду в частині стягнутих з відповідачів сум моральної шкоди на користь позивача є незаконним і необґрунтованим, так як розмір моральної шкоди значно занижений судом та не відповідає стражданням позивача які він поніс і несе в теперішній час. Скаржник наголошує на тому, що суд не долучив до справи довідку про результати визначення втрати професійної працездатності від 06.03.2019 року, згідно, якої при повторону переогляді позивачу залишена 2 група інвалідності і 65% втрати професійної працездатності, не долучив форму індивідуальної програми реабілітації інваліда, з яких чітко видно, що, незважаючи на проведене лікування стан здоров`я позивача не покращується.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебував з 16 травня 2017 року в трудових відносинах з ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ», звільнений 05 лютого 2018 року в зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5-6 копія трудової книжки).

02 жовтня 2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ» стався нещасний випадок за участю позивача.

Згідно акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався 02 жовтня 2017 року о 09-10 годині в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», складеного 07 листопада 2017 року за формою Н-1 (а.с. 14-17), після отримання завдання водій автотранспортних засобів ОСОБА_1 , який отримав наряд на перевезення клінкера протягом зміни з 08-00 години до 20-00 години та був одягнений у спеціальний одяг і взуття, сів у кабіну автомобіля-самоскида «Howo Sinotrak» (державний номер НОМЕР_2 ) та виїхав з площадки-стоянки автомобілів ТОВ «Атлас Авто Транс АГ» на території Криворізького заводу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» до проммайданчика (склад біля печі) під завантаження клінкером. У процесі роботи водій навантажувача завантажив автомобіль-самоскид під керуванням ОСОБА_1 .З письмового пояснення та протоколу опитування ОСОБА_1 , він приблизно о 09-10 годині приїхав на місце вивантаження на написаному майданчику об`єднаного складу виробничого цеху. ОСОБА_1 звернув увагу, що на місці вивантаження не було захисного валу, який є захистом для водія під час вивантаження з обриву, не було бульдозера для планування клінкеру у склад, а також не було вказівних знаків безпеки. З письмових пояснень електрогазозварника та слюсаря, автомобіль-самоскид під керуванням водія ОСОБА_1 під`їхав на майданчик для вивантаження у склад, розвернувся і почав рухатись заднім ходом в напрямку кромки обриву та зупинився майже на краю обриву, постояв пару секунд і проїхав ще трохи заднім ходом. Грунт став обвалюватися і автомобіль почав сунутись униз. З письмового пояснення водія ОСОБА_1 , він відчув, що задня колісна пара почала провалюватись, тоді водій ОСОБА_1 увімкнув понижену передачу «С» і спробував н повній потужності їхати уперед, але автомобіль-самоскид продовжував провалюватися в пав з обриву у приямок складу на задній борт, а потім впав на лівий бік.

Травмування водія ОСОБА_1 сталося внаслідок порушення технологічного процесу, невиконання посадових обов`язків та невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Основна причина настання нещасного випадку організаційна, порушення технологічного процесу.

Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці ОСОБА_2 , старший майстер виробничого цеху ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна», ОСОБА_5 , механік з випуску автомобілів ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ», ОСОБА_1 , водій автотранспортних засобів ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ».

За результатами визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_1 встановлено первинно 65% втрати працездатності, що підтверджується копією виписки із акту огляду МСЕК від 31.01.2018 р. р. (а.с. 25).

Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , керувався нормами статей 153, 171, 173, КЗпП, статтями 13, 33 Закону України «Про охорону праці», статтями 23, 167, 168, 1172, 1187 ЦК України, й виходив з того, що нещасний випадок стався під час перебування ОСОБА_6 у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», а отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу, з урахуванням глибини та тривалості його моральних страждань, яких він зазнав внаслідок трудового каліцтва, також з того, що частина перша статті 1172 ЦК України встановлює обов`язок юридичної або фізичної особи відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, тому ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна», також несе відповідальність за спричинення позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що доводи скаржників ніяким чином не спростовують законних висновків суду, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення з підстав, викладених в апеляційних скаргах сторін, вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Статтею 171 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Пунктом 24 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року за №1232 встановлено, що нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий.

Згідно частин 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2 визначено, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяно працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відмова потерпілому у праві на отримання від підприємства грошової суми за моральну шкоду залежно від ступеня втрати професійної працездатності має обмежувальний характер.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Виходячи із загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16 травня 2017 року перебував в трудових відносинах з ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ», що 02 жовтня 2017 року з ним стався нещасний випадок.

Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 07 листопада 2017 року за формою Н-1 встановлено, що травмування водія ОСОБА_1 сталося внаслідок порушення технологічного процесу, невиконання посадових обов`язків та невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Основна причина настання нещасного випадку організаційна, порушення технологічного процесу. Були встановлені особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці ОСОБА_2 , старший майстер виробничого цеху ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна», ОСОБА_5 , механік з випуску автомобілів ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ», ОСОБА_1 , водій автотранспортних засобів ТзОВ «Атлас Авто Транс АГ».

Доводи відповідача ТОВ «Атлас Авто Транс АГ» про те, що судом не було ваховано той факт, що нещасний випадок з позивачем стався з непередбачуваних та незалежних від роботодавця підстав, колегія суддів відхиляє, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції, і як правильно зазначив суд сам по собі факт отримання позивачем ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків, який встановлено актом про нещасний випадок на виробництві та висновком МСЕК, є підставою для відшкодування відповідачем - роботодавцем моральної шкоди, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 р. у справі №212/754/18.

Посилання відповідачів на матеріали кримінального провадження та наявні в ньому висновки експертизи, зокрема стосовно того, що дії механіка ТОВ «Атлас Авто Транс АГ» з технічної точки зору не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням події нещасного випадку, як правильно зазначив суд у рішенні, спростовуються цим же висновком експерта від 30 травня 2018 року, де зазначено, що, допущені відступи в діях механіка з випуску автомобілів ТОВ «АтласАвто Транс АГ» ОСОБА_5 від вимог вищезазначених законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, в даному випадку, з технічної точки зору, перебували у непрямому причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України встановлює, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13 та у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі № 426/16825/16-ц.

Наведені вище норми закону спростовують доводи обох відповідачів щодо факту відшкодування ОСОБА_1 моральної та матеріальної шкоди третьою особою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №211/3504/18, яке булу закрито судом у зв`язку із примиренням обвинуваченого ОСОБА_2 з потерпілим ОСОБА_1

Слід відмітити, що відповідно до ч.1 ст.1199 ЦК України, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже доводи відповідача ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» про відсутність підстав для стягнення з підприємства моральної шкоди на користь позивача, з наведених вище підстав, колегія суддів, відхиляє.

Колегія суддів повністю погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідачів на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач ОСОБА_1 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди з кожного з відповідачів, суд виходив з конкретних обставин справи, суд врахував характер ушкоджень потерпілого, ступінь вини потерпілого в нещасному випадку та підприємств, об`єктивну оцінку нещасного випадку згідно обставин, встановлених в акті за формою Н-1, що зазначені судом, та тяжкість страждань ОСОБА_1 , яких останній зазнав та зазнає в результаті трудового каліцтва, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, встановлення йому втрати професійної працездатності у розмірі 65%, та встановлення другої групи інвалідності.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, ступень вини відповідачів, самого потерпілого його моральні страждання, те, що внаслідок трудового каліцтва позивач втратив 65% професійної працездатності і йому встановлена друга група інвалідності.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили в результаті нещасного випадку на виробництві, вважає що визначений судом розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи представника позивача ОСОБА_7 В.І. щодо заниженого розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки при визначені грошового відшкодування моральної шкоди, судом були враховані всі перелічені скаржником доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Доводи ТОВ «АтласАвто Транс АГ», що справа не могла розглядатися по суті у зв`язку з невідповідністю анкетних даних позивача, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони були предметом розгляду судом першої, що відображено у судовому рішенні.

Доводи відповідача ТОВ «АтласАвто Транс АГ» щодо неправильного визначення розміру судового збору стягнутого з відповідачів на користь держави, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1.ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 04 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду, позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Хайдельберг-Цемент Україна» 150 000 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ» - 50 000 грн. моральної шкоди, що становить 200 000 грн.

Один відсоток від заявленої суми позову становить 2000 грн.

Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідачів по 768,40 грн. судового збору виходив з того, що вимога майнового характера заявлена до двох відповідачів і відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору не може бути меншою ніж 04 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1921 грн., тому відповідно 04 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб від 1921 грн. становить 768,40 грн.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідачі є особами, які повинні нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , завдану йому внаслідок трудового каліцтва.

Проаналізувавши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідачів ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «АтласАвто Транс АГ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, підлягають частковому задоволенню.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги сторін підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ», Приватного акціонерного товариства «Хайдельберг-Цемент Україна», представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотрука Василя Івановича, залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: