Справа № 401/2813/19; 2/401/996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2019 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Гармаш Т.І., при секретарі Липко О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Світловодський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 994.

Свій позов обгрунтовує тим, що 10 квітня 2008 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір відповідно до якого він отримала кредит у розмірі 5000 дол. США з кінцевим терміном повернення 10.04.2009 року..

09 вересня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис щодо стягнення з нього суму боргу за кредитним договором, 442 648,73 грн, за період з 10.04.2008 року по 14.08.2017 року.

Постановою державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 09.01.2018 року було відкрите виконавче провадження.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом із порушенням чинного законодавства, оскільки заборгованість, яка підлягає стягненню із нього за виконавчим написом не є безспірною. Зазначає, що в жовтня 2019 року відповідач вже звертався до суду з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 220867-CRED від 10.04.2008 року. Рішенням суду в позові ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено в зв`язку з відсутністю заборгованості. Вказане рішення апеляційною інстанцією було залишено без знім.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити та подав письмовий відзив на позов. У відзиві свої заперечення представник відповідача обґрунтовував тим, що для вчинення виконавчого напису за кредитним договором відповідачем було подано всі необхідні документи. Всі подані документи у сукупності повною мірою підтверджують суму заборгованості позивача та відповідають вимогам Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Позивачем не доведено факт погашення суми кредиту.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заперечень проти позову не надала.

З`ясувавши обставини, перевіривши докази суд приходить до такого висновку.

10.04.2008 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач отримала кредит.

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 220867-CRED від 10.04.2008 року. 09.09.2017 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8608 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Привабанк" грошових коштів у сумі 17109,81 доларів США, що за курсом НАБУ станом на 14.08.2017 року становить 442 648,73 грн., а саме: 3215,71 доларів США -залишок заборгованості за кредитом, 13117,70 доларів США - залишок заборгованості за відсотками, 9,73 доларів США - штраф (фіксована частина), 766, 67 доларів США - штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 4).

09.01.2018 року державним виконавцем Світловодського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 8608 виданого 09.09.2017 року (а.с. 5).

З довідки наданої Світловодським відділенням № 1 КФ ЗАТ КБ "Приватбанк" у ОСОБА_1 відсутня заборгованість та повністю погашено кредитний договір № 220867-CRED від 10.04.2008 року. (а.с.6).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 02.12.2009 року в позовних вимогах ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 220867-CRED від 10.04.2008 року у сумі 3883,70 доларів США відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с 7-8).

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу наведених норм можна дійти наступних висновків.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, зокрема щодо нарахування плати за обслуговування кредиту та простроченої заборгованості за обслуговування кредиту. У кредитному договорі зазначені прострочення плати за обслуговування кредитної заборгованості, проте у виконавчому написі нотаріус запропонував стягувати прострочену плату за обслуговування кредиту.

Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

У 6 пункті роз`яснень листа ВССУ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» зазначено: справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» з приводу заборгованості за кредитним договором, у якому позивач та відповідач є сторонами.

Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене суд доходить висновку про те, що вимога банку не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Світловодський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 8608 виданого.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк": який знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, .

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Третя особа: Світловодський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області: місце знаходження: вул. Павлівська, 13а, м. Світловодськ, ідентифікаційний номер - 35037956.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш