Справа № 263/6187/19
Провадження№ 2/266/963/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 жовтня 2019 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року представник позивача адвокат Балашов Ю.В. звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.07.2019 року цивільну справу за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

З позовної заяви вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 керуючи належним позивачу на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_1 транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автошляхом сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» на 607 км, в напрямку м. Бердянськ, під час виконання обгону попутного транспортного засобу виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з транспортним засобом "Мерседес

Бенц", який рухався в зустрічному напрямку, чим порушила п. 10.1. п. 11.3, п. 14.2

в ПДРУкраїни та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124

КУпАП.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали

механічні ушкодження, а водій автомобіля «Мерседес Бенц» отримала тілесні

ушкодження. Факт порушення ОСОБА_2 вимог ІІДР України та вчинення тим самим

адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16 січня 2019 року серії БД №170443, постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 26.12.2018 року, протоколом огляду місця ДТП від 26.10.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 06.11.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 10.12.2018 року, висновком експерта № 993 від 17.12.2018 року, висновком експерта №1/19-303 від 22.12.2018 року, висновком експерта №1/19-310 від 26.12.2018 року. Внаслідок порушення ПДР України, відповідачкою було пошкоджено (майже знищено) транспортний засіб марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 який належить позивачу на праві власності. Так, згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 49 від 20.03.2019 року, встановлено: ринкова вартість КТЗ на дату пошкодження складає 138 073,26 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ на дату ДТП складає 303660,27 грн.; ринкова вартість пошкодженого КТЗ складає 22426.89 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту значно перевищує вартість КТЗ на дату пошкодження. Своїми неправомірними діями, а саме порушенням вимог ПДР України під час керування транспортним засобом, відповідач ОСОБА_5 завдала майну позивача майнову шкоду, яку він просить відшкодувати в повному обсязі. Просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 142 373 гривні 26 копійок, а також судовий збір в сумі 1423 гривні 74 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень.

Позивач та його представник - адвокат Балашов Ю.В. надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час і дату судового засідання до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв, відзивів, заперечень на позов не було надано.

З урахуванням позиції позивача та його представника, те що належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, з дотриманням вимог ст.281 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , власником транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 є: ОСОБА_1 (а.с.32).

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.01.2019 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п.7, ч.1, ст. 247 КУпАП. (а.с.51).

Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 49 від 20.03.2019 року, встановлено: ринкова вартість КТЗ на дату пошкодження складає 138 073,26 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ на дату ДТП складає 303660,27 грн.; ринкова вартість пошкодженого КТЗ складає 22426.89 грн. Також згідно квитанції та договору №72 від 10.08.2018 року витрати на проведення звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди становлять -2300 гривень.(а.с.6-18)

Згідно п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою згідно відповідної правової підстави, яка володіє транспортним засобом, механізмом, іншими об`єктами, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.

Згідно ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, заподіяна з вини водія ОСОБА_2 під час керуванню транспортним засобом, що належав позивачу, відшкодовує саме відповідач ОСОБА_2

Потерпілий має право відмовитися від свого права вимоги до страховика і отримати повне відшкодування збитку від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка заподіяла шкоду. В такому випадку особа, яка завдала шкоду і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування і звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах і об`ємі відповідно до зобов`язань страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 26.11.2016р. по справі №6-954цс16.

Згідно п.14 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013р. №4- при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Згідно п.15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сума збитків у розмірі 142 373 гривні 26 копійок, яка складається з 138 073,26 грн. вартість фактично знищеного транспортного засобу; 2300 грн. з яких, 1000,00 грн. за огляд пошкоджень транспортного засобу експертом; 1300,00 грн. вартості звіту про оцінку, та витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 2000,00 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов обґрунтований ,є підстави для його задоволення.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу позивач надав суду: договір №03/19 від 20.03.2019 року про надання правової допомоги на загальну суму 10 000,00 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1423,74 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265,281,282 ЦПК України, ст.22,1166,1187,1172ЦК України, , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму збитків у розмірі 142 373 гривні 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 1423 гривні 74 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Федотова В. М.