Провадження №2/359/2154/2019
Справа №359/5579/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Шабановій В.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя ОСОБА_1 з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому шлюб з ОСОБА_2 існує лише формально. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача. Тому, ОСОБА_1 тому просить розірвати шлюб. Після фактичного припинення шлюбних відносин малолітній син залишився проживати разом з ОСОБА_1 за її зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання дитини йому створені всі належні умови для проживання, належного розвитку, навчання та виховання. В той час як ОСОБА_2 не має особистого окремого житла, його місце проживання позивачу невідоме. Крім цього, ОСОБА_2 вже протягом тривалого часу не працевлаштований та не має регулярного доходу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає за необхідне визначити місце проживання сина саме за її адресою зареєстрованого місця проживання. Враховуючи, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали нервові дискомфортні ситуації, тому з метою запобігання повторенню виникнення конфліктів у майбутньому, вона просить визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина: 1) встановити час та дні для участі ОСОБА_2 у вихованні сина до його повноліття без присутності матері, визначивши час: першу та третю суботу, другу та четверту неділю місяця з 11.00 до 19.00 години за місцем фактичного проживання батька дитини без обмежень місць прогулянок та з можливістю поїздок до родичів, в тому числі до баби та діда, але з урахуванням гурткових занять дитини; у перший і третій вівторок та другий і четвертий четвер місяця: у літній період та період шкільних канікул з 11.00 до 19.00 години, у період навчального процесу - у час, що не заважає навчальному процесу сина з урахуванням необхідності підготовки до навчального процесу наступного дня, але не довше ніж до 21.00 години; 2) визначити можливість спільного відпочинку сина з ОСОБА_2 під час шкільних канікул у такому порядку: під час осінніх, весняних та зимових шкільних канікул не більше 3 діб, в літній період не більше 14 діб для відпочинку та оздоровлення дитини за умови надання матері інформації щодо місця, періоду та тривалості такого відпочинку.

У підготовчому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, а ОСОБА_2 - позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_6 надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, а також при вирішенні спору просила врахувати рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №808 від 28 жовтня 2019 року «Про погодження висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання та участі батька у вихованні малолітнього сина».

Згідно з ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Провівши підготовче засідання, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між Поминальн ою І.М . та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №327 (а.с.9).

Від подружнього життя вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім`єю та не мають наміру відновлювати шлюбні відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 цієї статті суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.12).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 04 червня 2019 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Київської області Левітасом І.М., вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але не проживають з 2009 року. У квартирі проживає лише ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно власноручно написаних заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (а.с.14-16) як співвласників квартири АДРЕСА_2 , вони не заперечують проти постійного проживання та реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_3 , який є відповідно їхнім онуком та племінником.

На даний час ОСОБА_1 працює в ТОВ «Ветфактор ЛТД» на посаді комерційного директора та розмір її доходу за період з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року становить 69005 гривень 15 копійок (а.с.19). З характеристики з місця роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, особливістю її характеру відмічено толерантне відношення до колег. З підлеглими веде себе коректно, вимагає чіткого виконання поставлених завдань, а також має здатність вникати в проблеми працівників та вирішувати їх з високим ступенем ефективності. За характером ОСОБА_1 спокійна, врівноважена, доброзичлива та життєрадісна людина, в колективі її цінують та поважають. До дисциплінарної відповідальності не притягувалася, порушень у роботі та трудовому розпорядку немає (а.с.20).

Крім того, відповідно до висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №808 від 28 жовтня 2019 року, орган опіки та піклування рекомендував визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з його матір`ю Поминальн ою І.М . Оскільки, дитина фактично проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , матір створила усі належні умови для життя, розвитку та відпочинку сина (а.с.38-39).

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 саме разом з матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За принципами, закріпленими в Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Таким чином, суд при встановленні способу спілкування з дитиною, має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до положення ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо розв`язання спору про участь батька у вихованні малолітнього ОСОБА_3 вбачається, що питання участі батька у вихованні сина розглядалось на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини від 28 серпня та 15 жовтня 2019 року, де батько не заперечував щодо встановлення порядку спілкування з сином, відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що організація участі батьків, які проживають окремо від дитини, у вихованні дитини не повинна впливати на організацію та розпорядок повсякденного життя дитини та повинна відповідати її інтересам.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, який встановлений рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області.

Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів необхідності встановлення іншого порядку участі ОСОБА_2 у вихованні сина.

Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №4751104 від 20 червня 2019 року, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2305 гривень 20 копійок (а.с.21). Пред`явлений нею позов задоволений. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що Поминальн ій І.М. необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 1152 гривні 50 копійок, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1152 гривні 50 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ч.2 ст.104, ч.1 ст.110, ч.2 ст.112, ч.1 ст.153, ч.2 та ч.3 ст.157, ч.2 ст.159, ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, ч.1 ст.141, ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №327 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 11.00 до 19.00 години за місцем фактичного проживання батька, без обмежень місць прогулянок та з можливістю поїздок до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся, але з урахуванням гурткових занять дитини, без обов`язкової присутності матері;

у літній період та період шкільних канікул перший та третій вівторок та другий та четвертий четвер місяця з 11.00 до 19.00 години;

у період навчального процесу, з урахуванням необхідності підготовки домашніх завдань, перший та третій вівторок та другий та четвертий четвер місяця до 21.00 години;

під час осінніх, зимових та весняних канікул визначити можливість спільного відпочинку батька з сином не більше трьох діб поспіль;

у період літніх канікул не більше 14 днів поспіль для відпочинку та оздоровлення дитини за умови надання матері інформації щодо місця, періоду та тривалості відпочинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1152 гривні 50 копійок.

Зобов`язати Бориспільське Управління ДКСУ в Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1152 гривні 50 копійок, відповідно до квитанції №4751104 від 20 червня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення - 11 листопада 2019 року.

Суддя: В.В. Журавський