Справа № 346/4928/19
Провадження № 2/346/2231/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П`ятковського В.І.

секретаря Жмендак І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала її батькові, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2000 року, зареєстрованого в Коломийському МБТІ за реєстровим № 4968.

З метою влаштування окремого входу та проведення реконструкції квартири під магазин ОСОБА_3 отримав згоду сусідів, яка була нотаріально посвідчена 22 серпня 2001 року приватним нотаріусом Трачук Л.В. та отримав рішення виконачого комітету Коломийської міської ради за № 358 від 18 вересня 2001 року про дозвіл на переобладнання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер , та після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з нежитлового примйщення за вказаною адресою.

Вказує, що є єдиним спадкоємцем майна померлого та з метою оформлення спадщини звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Просить суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з"явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2000 року належала кварира АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано в Коломийському МБТІ 02 серпня 2001 року за реєстровим № 4845 ( а.с.12).

З метою влаштування окремого входу та проведення реконструкції квартири під магазин ОСОБА_3 отримав згоду сусідів, яка 22 серпня 2001 року була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Трачук Л.В. (а.с. 17), а 18 вересня 2001 року було видано рішення виконачого комітету Коломийської міської ради за № 358 про дозвіл на переобладнання квартири під магазин (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 600 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Позивачка, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, прийняла спадщину після смерті батька та з метою її оформлення звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 24).

На адвокатський запит про надання дублікату (копії) декларації про готовність об"єкта, переобладнаної під магазин квартири, до експлуатації ОСОБА_1 отримала відмову у зв"язку з тим, що згідно акту прийому-передачі № 52 Державна архітектурно-будівельна інспекція України передала функції з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийській міській раді, однак у них відсутній Державний акт прийому в експлуатацію спірного приміщення після переобладнання (а.с.23).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Екпертно-консалтинговою фірмою 16 вересня 2019 року проведено технічне обстеження щодо стану будівельних конструкцій нежитлового приміщення АДРЕСА_1 та зазначено, що конструктивна міцність і експлуатаційна надійність всіх основних несучих та городжувальних конструкцій приміщення знаходяться в задовільному стані у відповідності з існуючими нормами і правилами та придатна для безпечної експлуатації (а.с.19-21).

Згідно даних технічного паспорта на групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1 від 02 вересня 2019 року загальна площа його складає 41,1 кв.м., основна 23,5 кв.м., допоміжна 17,6 кв.м.

Згідно звіту про оцінку майна від 09 вересня 2019 року, ринкова вартість нежитлового приміщення становить 94437 грн.

Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не в змозі оформити спадкові права через те, що відсутній правовстановлюючий документ, відповідачка не заперечує проти заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення шляхом задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якої : АДРЕСА_3 право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 листопада 2019 року.

Суддя П`ятковський В. І.