РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року до Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є мамою неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 03.05.2012. вказує, що згідно рішення Рівненського міського суду від 06.04.2017, яке набрало законної сили 19.04.2017, за ОСОБА_3 визнано право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема: на 1/4 частину квартири, що за адресою АДРЕСА_1 та на 1/4 частину квартири, що за адресою АДРЕСА_2 . Крім того, співвласниками даних квартир є ОСОБА_4 та її неповнолітня дочка ОСОБА_6 , у яких знаходяться ключі від двох квартир. Вказує, що на даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , проживають квартиронаймачі, поселені з дозволу ОСОБА_4 . Вказує, що вона з своєю дитиною проживає у квартирі, в якій проживають 6 людей, а тому вона має намір вселитися з нею у однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , яка належить її дитині на праві спільної часткової власності. Зазначає, що в цьому році її дочка ОСОБА_3 пішла навчатися в перший клас, а тому їй необхідні певні умови для виконання домашнього завдання, які можна їй надати шляхом виділення окремого житла. А тому вважає, що дитина повинна жити у квартирі, яка їй належить на праві спільної часткової власності, а не в ній повинні проживати квартиронаймачі. Враховуючи те, що вона не може вільно володіти та користуватися даними квартирами, співвласником яких є її малолітня дитина, оскільки ключі від квартир знаходяться у ОСОБА_4 , вона звернулася до останньої з письмовим листом, у якому просила надати її дублікати ключів від вищезазначених квартир. Однак, від отримання її листів вона відмовилася. У подальшому, з метою захисту житлових прав її малолітньої дитини, вона зверталася до Рівненського міського голови у вирішенні даного питання. Зокрема, вона просила доручити підлеглим працівникам зі Служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому провести профілактичну бесіду з ОСОБА_4 , жителькою АДРЕСА_1 , та зобов`язати її виселити квартиронаймачів з квартири, що в АДРЕСА_2 , та надати її ключі від неї, куди вона зможе вселитися зі своєю малолітньою дитиною. Однак, з відповіді, яка надійшла на мою адресу, вбачається, що в ході проведеної роботи ОСОБА_4 було запрошено до Служби у справах дітей та ознайомлено з матеріалами її звернення. Однак, ОСОБА_4 відмовилась від письмових пояснень та повідомила, що спір буде вирішувати в судовому порядку. У зв`язку з цим вона звертається до суду з даним позовом для захисту порушених прав її неповнолітньої дитини.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак будучи раніше присутньою на судових засіданнях позовні вимоги не визнавала.

Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є мамою неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 03.05.2012, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Згідно рішення Рівненського міського суду від 06.04.2017, яке набрало законної сили 19.04.2017 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема:

- на 1/4 частину квартири, що за адресою АДРЕСА_1 ;

- на 1/4 частину квартири, що за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, співвласниками даних квартир є ОСОБА_4 та її неповнолітня дочка ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.09.2018 року.

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_4 з письмовим листом, у якому просила надати її дублікати ключів від вищезазначених квартир. Однак, від отримання листів ОСОБА_4 відмовилася.

У подальшому, з метою захисту житлових прав малолітньої дитини, ОСОБА_1 зверталася до Рівненського міського голови у вирішенні даного питання. Зокрема, вона просила доручити підлеглим працівникам зі Служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому провести профілактичну бесіду з ОСОБА_4 , жителькою АДРЕСА_1 , та зобов`язати її виселити квартиронаймачів з квартири, що в АДРЕСА_2 , та надати ключі від неї, куди ОСОБА_1 зможе вселитися зі своєю малолітньою дитиною.

Однак, з відповіді, яка надійшла позивачу на адресу, вбачається, що в ході проведеної роботи ОСОБА_4 було запрошено до Служби у справах дітей та ознайомлено з матеріалами мого звернення. Однак, ОСОБА_4 відмовилась від письмових пояснень та повідомила, що спір буде вирішувати в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі вище викладено, та враховуючи що неповнолітня ОСОБА_3 є співвласником квартири, тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтуваними та таким, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном - задовільнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , у користуванні майном шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_3 та зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у здійсненні права користування та управління належними на праві часткової власності ОСОБА_3 квартир, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2019 року.

Суддя: С.П. Харечко