КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Голуб С.А., Вербової І.М.,

за участю секретаря: Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ПАТ "АКБ "Базис" звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 грудня 2007 року між ПАТ "АКБ "Базис" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 39-Ф, згідно умов якого відповідачу була відкрита мультивалютна (у гривнях та/або доларах США) поновлювальна кредитна лінія з загальним лімітом кредитування на суму 12 500 000 грн., що за встановленим на 21.12.2007 р. курсом НБУ (1,00 дол. США - 5,05 грн.) складало 2 475 247,52 доларів США, терміном з 21 грудня 2007 року по 20 червня 2008 року включно зі сплатою 19,5% річних у гривні та 14% річних у доларах США шляхом видачі готівкових коштів з каси банку або безготівковому перерахунку на рахунок № НОМЕР_1 , відкритому в Київській філії "АКБ "Базис".

В порушення умов кредитного договору заборгованість по кредитній лінії та процентам за користування кредитною лінією 31 травня 2012 року відповідачем погашена не була.

Станом на 19 липня 2012 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом та процентами складає 14 515 367,44 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом становить 5 785 680 грн. та 703 470 доларів США, що за встановленим на 19 липня 2012 року курсом НБУ складає 5 622 835,71 грн., що в загальній сумі складає 11 408 515,71 грн.;

- заборгованість за процентами становить 1 871 392,26 грн. та 154 567,68 доларів США, що за встановленим на 19 липня 2012 року курсом НБУ (дол. США - 799,301 грн.) складає 1 235 459,47 грн., що в загальній сумі складає 3 106 851,73 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 39-ф від 21 грудня 2007 року в розмірі 889 196, 34 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19 липня 2012 року становить 7 107 346, 35 грн. та заборгованість за отримання гривневого траншу в сумі 7 924 832 грн. 16 коп.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «базис» за кредитним договором № 39-ф від 21 грудня 2007 року основний борг у розмірі 703 470 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 154 567, 68 доларів США, пеню по основному боргу у розмірі 14 127,06 доларів США, пеню по нарахованих процентах у розмірі 2 962,20 доларів США, штраф по основному боргу 14 069, 40 доларів США, а також основний борг у розмірі 5 785, 680 грн., , заборгованість по процентам у розмірі 1 871 392 грн. 26 коп., пеню по основному боргу 116 187, 84 грн., пеню за процентами 35 858, 46 грн., штраф по основному боргу в сумі 115 713, 60 грн. та судовий збір 3219 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доказам наявних в матеріалах справи, крім того, зазначає, що судом першої інстанції не вірно визначив розмір заборгованості, факт отримання позивачем кредиту в зазначених позивачем сумах не підтверджений первинними бухгалтерськими документами, позивач не мав права нараховувати заборгованість в іноземній валюті, суд безпідставно не взяв до уваги висновок проведеної в справі судово-економічної експертизи, в рішенні не визначив розмір неустойки, та не навів розрахунку, та допустив порушення норм процесуального права.

Тому просить скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Базис» в повному обсязі.

Справа розглядалася різними інстанція неодноразово.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено, що 21 грудня 2007 року між ПАТ «АКБ Базис» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 39-ф, згідно умов якого відповідачу була відкрита мультивалютна (у гривнях та/або доларах США) поновлювальна кредитна лінія з загальним лімітом кредитування на суму 12 500 000 грн., що за встановленим на 21.12.2007 року курсом НБУ складало 2 475 247, 52 доларів США,терміном з 21 грудня 2007 року по 20 червня 2008 року включно зі сплатою 19,5 % річних у гривні та 14 % річних у доларах США шляхом видачі готівкових коштів з каси банку або безготівкового перерахунку на рахунок № НОМЕР_1 , відкритому в Київській філії «АКБ «базис». В подальшому додатковими угодами та договорами про внесення змін, які наведені в рішенні районного суду продовжувався строк кредитування та змінювались відсотки за користування кредитом.

Також встановлено, що відповідач за весь час дії договору, отримав від позивача кредит в розмірі 703 470 доларів США та 5 785 680 грн., та допустив порушення умов договору, щодо строків та порядку повернення кредиту та відсотків.

За весь період користування кредитом в гривнях, позивач нарахував процентів 7 173 752, 75 грн., а відповідачем було сплачено 5 302 359, 49 грн. , а тому залишок заборгованості по процентах за користування грішми в гривнях складає 1 871 392, 26 грн.

Крім коштів в гривнях відповідач також отримував кошти в доларах США. За користування доларами, позивач нарахував відсотків 412 389, 64 доларів США, відповідач сплатив 257 821, 96 доларів США, а тому залишок заборгованості по процентах складає 154 567, 68 доларів.

За неналежне виконання умов договору, позивачем також були нараховані, відповідно до умов договору пеня та штраф.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є доведеним наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у визначеній позивачем сумі відповідає обставинам та вимогам закону.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата відсотків та пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашувала суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Як вбачається з матеріалів справи в даній справі була проведена економічна експертиза з приводу визначення розміру заборгованості відповідача.

Відповідно до висновків комісійної судово-економічної експертизи від 26 липня 2013 року, проведеної Київським НДІ судових експертиз, розрахунок заявленої ПАТ «АКБ «Базис» заборгованості на загальну суму 15 032 178, 52 грн. відповідає кредитному договору та вимогам чинного законодавства та нормативних актів.

З висновку експертизи вбачається, що експертами були досліджені первинні бухгалтерські документи.

Відповідно до розрахунку заборгованості, зробленого позивачем та висновку експертизи, заборгованість відповідача перед позивачем, станом на дату заявлену позивачем в позовній заяві 19 липня 2012 року, по кредитах, виданих та отриманих в доларах США складає 889 196, 34 долари США, з яких:

703 470 дол. США прострочена заборгованість за кредитом,

149 643, 39 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками,

4 924, 29 дол. США - розрахункові відсотки по 18 липня 2012 року,

14127,06 доларів США - пеня за порушення терміну повернення заборгованості за кредитною лінією,

1796, 94 дол. США та 1 165,26 дол. США- пеня за порушення терміну сплати відсотків,

7034,70 дол. США штраф за порушення терміну заборгованості за кредитною лінією,

7034,70 дол. США штраф за порушення терміну сплати відсотків.

Заборгованість відповідача по кредитах , виданих в гривнях складає 7 924 832, 16 грн. з яких:

5 785 680 грн. прострочена заборгованість за кредитом.

1 811 638, 52 грн. - прострочений борг по процентах,

59 753,74 грн. - розрахункові відсотки по 18 липня 2012 року,

116 187, 84- пеня за порушення терміну повернення кредитної лінії,

21 751,44 грн. та 14 107,02 грн. пеня за порушення терміну сплати відсотків,

57 856,80 грн. штраф за порушення терміну повернення заборгованості за кредитною лінією,

57 856,80 грн. штраф за порушення терміну сплати відсотків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги з приводу невірного визначення судом першої інстанціїрозміру заборгованості та не врахування висновків проведеної експертизи є безпідставні, оскільки судом першої інстанції стягнуто заборгованість у визначеній експертами та позивачем сумах, які співпадають.

Крім того відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У своїй діяльності банки керуються Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Отже враховуючи вищевикладене, колегія суддів виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: С.А. Голуб

І.М. Вербова