Справа № 203/3028/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 19 жовтня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тривалий час сторони спільного господарства не ведуть, наразі проживають окремо, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя на шлюб та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливає на виховання дитини. Позивач вважає, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена.

В підготовче засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, своє прізвище на дошлюбне змінювати на бажає, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.200 ч.ч.3, 4, ст.211 ч.3, ст.206 ч.ч.1, 4, ст.247 ч.2 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а також вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В підготовчому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2012 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №143, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 13 березня 2019 року серія НОМЕР_1 (видано повторно) (а.с.5).

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась спільна дитина дочка ОСОБА_3 , про що 19 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис за №188, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 15 березня 2019 року (а.с.4).

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені тривалий час і більше не відновлювались, подружжя на даний час проживає окремо, не підтримує достатньо тісних стосунків, спільного господарства не веде. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні інтереси і погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, що негативно впливало на шлюбні відносини і виховання дитини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.ст.10, 18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

У відповідності до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені значний час та більше не відновлювались, сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, а відповідач підтримує в цьому позивача, визнаючи позов, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільної дитини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачем в тексті заяви про розгляд справи за її відсутності і підтримання позовних вимог висловлено намір не змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України прізвище позивача, змінене нею при реєстрації шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити незмінним « ОСОБА_4 ».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768,4 гривень (а.с.1), керуючись положеннями ст.ст.133, 141, 142, 264 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 384,2 гривень, а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із даним позовом, тобто судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 18, 21, 24, 56, 104-107, 109, 110, 112-115 СК України, ст.ст.4-7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), зареєстрований 19 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №143, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу залишити без змін « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ), з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при подачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви згідно квитанції про сплату №34072 від 20 серпня 2019 року, а саме повернути судовий збір в розмірі 384,2 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 13 листопада 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак