Провадження №2/712/2331/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

05 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2019 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Попередні власники вищевказаної квартири після оформлення купівлі-продажу знялися з реєстраційного обліку, а відповідачку з реєстраційного обліку зняти не має можливості, так як вона не проживає в даній квартирі з дня прописки та по даний час. Зі слів попередніх власників та сусідів, вона виїхала до родичів в 2007 році в Російську Федерацію і вже більше дванадцяти років зв`язку з нею немає. Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку із тривалою понад один рік без поважної причини відсутністю за реєстрації, крім того, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших по його утриманню житлового приміщення, а тому він, як власник житла, вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачка створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерували до суду заяву про розгляд справи без участі представника. У вирішенні спору покладалися на розсуд суду.

За згодою позивача, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником кВ . АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2019, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , та посвідченим державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., зареєстрованого за реєстровим №1-1917.

Згідно з довідкою, виданою Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 29 липня 2019 року № 6885-2, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 1 (одна) особа.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Зміст права власності відповідно до ст. 317 ЦК України включає в себе право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно з ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

На підставі п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Тобто, закон пов`язує наявність права користування житлом у власника майна з наявністю права власності, а у членів сім`ї власника квартири - з наявністю такого права безпосередньо у власника.

На час розгляду справи власником квартири є ОСОБА_1

Факт не проживання відповідачки понад двадцять років підтверджено актом опитування сусідів від 07.08.2019, в якому вказано, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року. Особистих речей в квартирі не має, спального місця та інших ознак, що вказують на фактичне проживання, не має.

Також, факт не проживання відповідачки за місцем реєстрації підтверджено показом свідка ОСОБА_4 , який є попереднім власником вказаної квартири, та пояснив суду, що ОСОБА_2 ніколи не проживала в квартирі з моменту реєстрації 18.03.2005.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 2007 року, за комунальні послуги не сплачує, інших витрат по утриманню житлового приміщення, її особистих речей у квартирі не має, тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 247, 258, 259, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 10.11.2019.

Головуючий