Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 758/12603/16-ц

провадження № 61-23897св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

третя особа - голова правління - голова ліквідаційної комісії публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Гриненко Артем Олександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року в складі судді

Шаховніної М. О. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого

2017 року в складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Антоненко Н. О., Стрижеуса А. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»), третя особа - голова правління - голова ліквідаційної комісії

ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

Гриненко А. О., про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він з 12 липня 2016 року та до цього часу працює на посаді директора дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» (далі -

ДП «ШРБУ № 100») відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», наказом від 17 серпня 2016 року № 120 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення дисципліни, а саме - невиконання у встановлені терміни вимоги компанії від 05 серпня 2016 року № 1/14-10/1194 щодо своєчасної реєстрації дочірніх підприємств як замовників на авторизованих майданчиках системи електронних закупівель «РrоZоrrо».

Зазначав, що даний наказ є незаконним, оскільки реєстрація очолюваного ним ДП «ШРБУ № 100» як замовника в електронній системі закупівель «РrоZоrrо» була здійснена 10 серпня 2016 року на електронному майданчику ТОВ «Нью Тенд» та ТОВ «Е-Тендер», про що відповідачеві було направлено електронне повідомлення.

Крім того, позивач вказав, що неправомірність видання оскаржуваного наказу

від 17 серпня 2016 року № 120 є дією, що принижує його ділову репутації, оскільки негативно впливає на оцінку трудовим колективом ДП «ШРБУ № 100» його ділових та професійних якостей при виконанні ним керівних функцій, а тому, такими діями відповідач завдав йому моральної шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 17 серпня 2016 року № 120 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, стягнути з ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 96 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 17 серпня 2016 року № 120 про притягнення до відповідальності щодо ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 800,00 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено невиконання позивачем вимог листа від 05 серпня 2016 року № 1/14-10/1194, не надано доказів того, що при виконанні позивачем своїх обов`язків мав місце дисциплінарний проступок, не зазначено, які дії позивача призвели до негативних наслідків та заподіяння шкоди ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Крім того, відповідачем був порушений порядок ознайомлення працівника з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходив із того, що відповідачем позивачу заподіяно моральних переживань, пов`язаних з тим, що видання оскаржуваного наказу є дією, що принижує ділову репутацію позивача, оскільки негативно впливає на оцінку трудовим колективом ДП «ШРБУ № 100» його ділових та професійних якостей при виконанні ним керівних функцій.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року скасовано у частині відшкодування моральної шкоди та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди апеляційний суд виходив із відсутності обставин, за наявності яких трудовим законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до відповідальності та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статей 147, 149 КЗпП України та порушенням норм процесуального права - статті 213 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що наказом від 11 липня 2016 року № 86-ВК ОСОБА_1 було призначено з 12 липня 2016 року на посаду директора ДП «ШРБУ № 100» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на умовах контракту від 12 липня 2016 року № 185 на термін дії з 12 липня 2016 року по 12 липня 2019 року.

Наказом від 17 серпня 2016 року № 120 позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді догани за порушення дисципліни, а

саме - невиконання у встановлені терміни вимоги компанії від 05 серпня

2016 року № 1/14-10/1194 щодо своєчасної реєстрації дочірніх підприємств як замовників на авторизованих майданчиках системи електронних закупівель ««РrоZоrrо».

Підставою винесення наказу від 17 серпня 2016 року № 120 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було те, що ним у встановлені терміни не були виконані вищезазначені вимоги компанії

Відповідно до окремого доручення тимчасово виконуючого обов`язки голови державного агентства автомобільних доріг України від 04 серпня 2016 року

№ 218-ОД, керівників дочірніх підприємств було зобов`язано вжити заходів до реєстрації підприємств у електронній системі закупівель.

Про окреме доручення ОСОБА_1 стало відомо, виходячи з повідомлення, що надійшло 08 серпня 2016 року о 14 год. 04 хв. на електронну поштову скриньку підприємства. До даного повідомлення було додано вимогу відповідача

від 05 серпня 2016 року № 1/14-10/1194 із пропозицією керівникам дочірніх підприємств здійснити реєстрацію підприємств у електронній системі закупівель «РrоZоrrо», як замовників у термін до 12 серпня 2016 року.

З електронного повідомлення Е-tender від 10 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він успішно пройшов процес реєстрації на сайті електронного майданчику Е-tender та для нього створено особистий кабінет.

З листа товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тендер» (далі -

ТОВ «Е-Тендер») від 19 серпня 2016 року вбачається, що ДП «ШРБУ №100» зареєстровано на електронному майданчику Е- tender 10 серпня 2016 року в ролі замовника та працює у реальному режимі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Newtend» (далі - ТОВ «Newtend») на електронну пошту позивача 10 серпня 2016 року об 11 год. 25 хв. відправлено повідомлення, що профіль ОСОБА_1 на майданчику знаходиться у режимі тестування.

Листом від 22 серпня 2016 року ТОВ «Newtend» повідомило позивача, що

ДП «ШРБУ № 100» 10 серпня 2016 року об 11 год. 16 хв. успішно

завершив реєстрацію як замовник на акредитованому електронному

майданчику Newtend.

Позивач на виконання вимоги від 05 серпня 2016 року № 1/14-10/1194 надіслав відповідачу електронне повідомлення 10 серпня 2016 року об 11 год. 55 хв., у якому повідомив, що реєстрація ДП «ШРБУ № 100» як замовника була здійснена на двох авторизованих електронних майданчиках системи електронних закупівель «РrоZоrrо» 10 серпня 2016 року, а саме - ТОВ «Newtend» та

ТОВ «Е-Тендер», із дотриманням термінів встановлених у вимозі відповідача

від05 серпня 2016 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60 ЦПК України, встановивши відсутність неналежного виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків, обґрунтовано вважав, що позивача було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання обов`язків та дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

В. П. Курило