Справа № 464/4155/19
пр.№ 2/464/1488/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Гаврилишин О.Б.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Здрілко Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» про зобов`язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ЦВГ Україна» в якому просить визнати дії відповідача не відповідними вимогам чинного трудового законодавства; зобов`язати відповідача прийняти його на роботу на посаду інженера електроніка у відповідності штатного розкладу з посадовим окладом 8700 гривень на місяць з 04.07.2019; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.07.2019 до моменту виходу на роботу за вказаною посадою; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за формулою 100 грн*N, де N кількість днів, включно до дня повної виплати йому належних сум.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно направлення Львівського міського центру зайнятості від 27.06.2019 №0025010, він 03.07.2019 звернувся з питанням про прийняття на роботу до ТзОВ «ЦВГ Україна» на вакантну посаду інженер-електроніка. Начальник відділу персоналу, не вивчивши надані ним документи: паспорт, трудову книжку, резюме, копію первісної трудової книжки, диплом, медичну картку, провів екскурсію у цеху основного виробництва і сказав, що посадовий оклад становить 8700 грн. Позивач вказав, що це замала заробітна плата, і що він буде виконувати роботу на скільки йому будуть платити. Після цього, начальник відділу персоналу до корінця направлення вніс запис про його відмову, про що позивач заперечив, тоді він виправив та вніс запис «не підходить поганий зір», на що позивач зазначив, що таке рішення робить лікарська комісія, і він не може відмовитись від роботи. Однак його попросили вийти. Позивач вважає, що у нього є первісне право у прийнятті на посаду інженера-електроніка, про що конкретно вказано у направленні Львівського міського центру зайнятості. Крім того, зазначає, що йому завдано матеріальних та моральних збитків службовими особами ТзОВ «ЦВГ Україна». Зокрема у нього була фізична біль і страждання, які він зазнав у зв`язку із втратою здоров`я, у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із протиправними діями відповідача, які полягали у відмові у прийнятті на роботу з використанням обману. Вважає, що моральна шкода має бути відшкодована у розмірі посадового окладу за кожен місяць включно до дня повної виплати йому належних сум. Кожну добу страждань він оцінює в 100 грн*N, де N це кількість днів, які не враховані до прийняття рішення судом. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

23.10.2019 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив в якому він зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими. Так, 03.07.2019 року у Товариство з`явився ОСОБА_1 . із направленням на працевлаштування Львівського міського центру зайнятості від 27.06.2019 року № 0025010 для працевлаштування на робоче місце (вакансію): інженер-електронік із зазначенням, що вказана особа належить до категорії громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню: особи, яким до настання права на пенсію за віком залишилось 10 і менше років. З ОСОБА_1 було проведено індивідуальну співбесіду. Під-час співбесіди позивачу було роз`яснено про вид діяльності підприємства, про специфіку роботи на посаді, конкретні вимоги до кандидата, функціональні обов`язки, права та кваліфікаційні вимоги до посади згідно посадової інструкції, опис умов праці, необхідні ділові якості (вміння працювати в команді, гарна пам`ять, аналітичні здібності тощо) і особистісні (акуратність, самостійність, відповідальність і т. д.). При цьому на співбесіді позивачу також з метою перевірки його фактичних даних, які він повідомив про себе, а також цінність і прийнятність його досвіду й кваліфікації йому задавалися ряд питань. Під час співбесіди ОСОБА_1 нервував, проявляв агресію та роздратування, на поставлені запитання відповідав не конкретизовано та проявляв свої слабкі сторони, існувала закритість та не щирість у відповідях на питання. При цьому ОСОБА_1 заявив, що у нього є певний перелік документів, який можливо необхідний для огляду працівнику відділу персоналу, однак такі, крім направлення Львівського міського центру зайнятості та копії трудової книжки - надані для огляду не були. Також, позивач заявив, що його не влаштовує посадовий оклад посади інженера- електроніка, оскільки він є малим і він буде виконувати роботу тільки в тих об`ємах, які на його думку охоплюються окладом. Крім того під-час співбесіди позивач звертав увагу, що у нього є значні проблеми зі здоров`ям, зокрема: гіпертонічна хвороба, стенокардія, цукровий діабет та поганий зір. Після співбесіди ОСОБА_1 було влаштовано екскурсію у цеху основного виробництва із презентацією обладнання іноземного виробництва, яке необхідно буде обслуговувати. Під час співбесіди було встановлено, що ОСОБА_1 не має достатнього досвіду роботи для обслуговування обладнання встановленого на Товаристві, його не влаштовує розмір посадового окладу посади інженер-електронік, а відповідно він фактично відмовився від виконання окремих службових доручень свого безпосереднього керівника, що входило б до його прямих посадових обов`язків. Також, він вказав, що ніколи не обслуговував подібного обладнання, бо давно не працював за спеціальністю. Внаслідок проведення співбесіди з ОСОБА_1 було встановлено, що його кандидатура не відповідає вимогам посаді інженера-електроніка у зв`язку з недостатнім досвідом роботи та відсутністю навичок обслуговування електронного обладнання іноземного виробництва, встановленого на підприємстві. Крім того, допуск недосвідченого працівника до виконання роботи з обслуговування вартісного електронного обладнання міг спричинити матеріальні збитки підприємству, і поставити під ризик вчасне виконання планів з виробництва продукції. Начальником відділу персоналу до корінця направлення на працевлаштування №0025010 від 27.06.2019 було внесено запис - «не підходить» і, враховуючи наведені вище обставини та на прохання ОСОБА_1 у дужках було дописано - «поганий зір». Розділом 5 «Кваліфікаційні вимоги» Посадової інструкції інженера-електроніка, затвердженої наказом директора ТзОВ «ЦВГ Україна» від 28.02.2014 року № 39-а, встановлено, що інженер-електронік повинен мати професійну-технічну або базову вищу освіту необхідну для такої посади, а також досвід роботи на вказаній посаді не менше 3-х років, а у відповідності до вимог Довідника, ще й кваліфікаційне категоріювання. Крім того кваліфікаційними вимогами посадової інструкції інженера-електроніка встановлено, що він повинен знати: діючі системи вимірювань, шифрів та кодів; правила організації ремонтного обслуговування, вітчизняний та зарубіжний досвід експлуатації та технічного, обслуговування електронного обладнання; положення, інструкції та інші регламентуючі нормативні документи, що стосуються роботи на даній посаді; правила внутрішнього трудового розпорядку. ОСОБА_1 не надав для огляду начальнику відділу персоналу копію документу про освіту, який би підтверджував відповідність кваліфікаційним вимогам посади інженер-електроніка, а записи у його трудовій книжці не свідчать про досвід роботи на посаді інженер-електронік понад 3 роки. ОСОБА_1 під-час розмови із начальником відділу персоналу лише усно стверджував, що він є магістром у електроніці з відповідною освітою та навиком роботи праці більше 20 років. Вважають, що позивачем при поданні документів відповідачу, не було жодним чином підтверджено вимоги вакантної посади інженера-електроніка. За фактом відмови у працевлаштуванні ОСОБА_1 на посаду інженера- електроніка на ТзОВ «ЦВГ Україна» у зв`язку з її необґрунтованістю - Товариство з обмеженою відповідальністю чи її посадові особи до відповідальності не притягалися, а отже така відмова була підставною та обґрунтованою. Отже, ТзОВ «ЦВГ Україна» правомірно відмовило ОСОБА_1 у прийнятті на роботу, про що зроблено відповідну відмітку на направленні на працевлаштування Львівського міського центру зайнятості, оскільки вказаний претендент на вакантну посаду інженера-електроніка документально не підтвердив освітні вимоги вакантної посади (напряму та рівня освіти), необхідний термін досвіду роботи на аналогічній посаді, а також у зв`язку відсутністю достатніх навичок та якостей обслуговування електронного обладнання іноземного виробництва розміщеного у ТзОВ «ЦВГ Україна» та фактичною його відмовою виконувати роботу, з огляду на не достатній розмір посадового окладу вказаної посади. Відтак, просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та уточнив позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними вимогам трудового законодавства: просить визнати незаконною відмову відповідача у прийнятті його на роботу інженером-електроніком. Крім цього, додатково пояснив, що 03.07.2019 він звернувся до відповідача з направленням з Львівського міського центру зайнятості про прийняття його на роботу на посаду інженера-електроніка. Під час спілкування з керівником відділу персоналу надав копію трудової книжки, яка містить запис про попередню роботу на посаді інженера-електроніка 1 категорії та направлення Львівського міського центру зайнятості. Вважає зазначені документи достатнімидоказами того що він відповідає вимогам вакантної посадиінженера-електроніка. Жодних інших документів, що стосуються освіти, стажу роботи представник ТзОВ «ЦВГ Україна» не витребовував. Стверджує, що відмовою відповідача у прийнятті на роботу йому завдано моральної шкоди, оскільки він безробітний і перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що 03.07.2019 до відповідача з`явився ОСОБА_1 з направленням від Львівського міського центру зайнятості на роботу. Однак не подав інших документів, зокрема диплому про повну вищу освіту і документ, що підтверджує стаж роботи. Відтак відповідачем було відмовлено в прийнятті позивача на роботу і зроблено відмітку «не підходить».

Заслухавши пояснення сторін, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що Львівський міський центр зайнятості надав позивачу ОСОБА_1 направлення на працевлаштування №0025010 від 27.06.2019 на вільне робоче місце інженера-електроніка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна». Однак позивач отримав відмову від ТзОВ «ЦВГ-Україна» у прийнятті на роботу, у якій причиною такої відмови зазначено: «не підходить (поганий зір)».

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці. Аналіз норм КЗпП України дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між працівниками та роботодавцями, у процесі укладання, дії та розірвання трудового договору.

Відповідно до ст. 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я (ч.6 ст.24КЗпП України).

Відмовляючи позивачу у прийнятті на роботу відповідач посилався на поганий зір останнього, однак жодних медичних документів, які б вказували на протипоказання або неможливість виконання ОСОБА_1 обов`язків інженера-електроніка суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання незаконною відмови відповідача у прийнятті ОСОБА_1 на роботу інженером-електроніком є підставними та підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог щодо зобов`язання відповідача прийняти позивача на роботу та стягнення середнього заробітку, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, в судовому засіданні 07.11.2019 судом роз`яснено позивачу процесуальні права та обов`язки передбачені ст.12 ЦПК України, наслідки не вчинення процесуальних дій щодо подання доказів. Однак позивач наполягаючи на вирішенні даного спору в судовому засіданні 07.11.2019, стверджував, що наданих ним доказів достатньо для прийняття судом обґрунтованого рішення.

За умовами ст.24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Пунктом 5 посадової інструкції інженера-електроніка, затвердженої наказом відповідача №39-а від 28.02.2014 р. (а.с.45-46) передбачено кваліфікаційні вимоги до даної посади. Зокрема інженер-електронік повинен мати професійно-технічну або базову вищу освіту та стаж роботи від 3-х років.

Пунктом 36 Розділу 1 (Професіонали) Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Мінпраці від 29.12.2004, № 336 передбачені кваліфікаційні вимоги для інженера-електроніка. Так, особа, яка претендує на зайняття даної посади повинна мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (спеціаліст) без вимог до стажу роботи.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього відповідної освіти.

З наданої позивачем копії трудової книжки вбачається, що останній з 18.12.2013 по 03.04.2014 працював на посаді інженера-електроніка 1 категорії, однак дана обставина жодним чином не підтверджує наявності в ОСОБА_1 освіти відповідного напряму підготовки, оскільки в суду відсутні дані про те, які саме кваліфікаційні вимоги висувались попереднім роботодавцем.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача, на час, коли позивач прийшов влаштовуватись на роботу, останній також не надав документи про освіту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності у нього відповідної освіти для зайняття вакантної посади інженера-електроніка, а тому в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти позивача на роботу та стягнення середнього заробітку, слід відмовити.

Статтею 5 ЦК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Встановивши, що дії відповідача щодо відмови позивачу у прийнятті на роботу є незаконними, суд приходить до висновку, що з метою ефективного способу захисту порушеного права позивача, необхідно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» повторно розглянути направлення Львівського міського центру зайнятості на працевлаштування ОСОБА_1 №0025010 від 27.06.2019.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач зазначає, що моральна шкода виявилась у фізичному болі і стражданнях, які він зазнав у зв`язку з втратою здоров`я, у душевних стражданнях, які зазнав у зв`язку з протиправними діями відповідача. Зважаючи на хронічний нервовий стрес у нього розвинувся цукровий діабет. Крім того, зазначає, що у зв`язку із постійним болем в серці, він звертався до лікарів, і йому потрібні кошти на лікування. В судовому засіданні позивач зазначив, що моральної шкоди йому завдано відмовою відповідача у прийнятті на роботу. Обґрунтовуючи факт заподіяння такої шкоди позивач посилався лише на те, що він безробітний і перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Верховний суд України в п.5 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на наведене, суд вважає, що самі по собі твердження позивача, не є достатніми для стягнення моральної шкоди. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б слугували підтвердженням того, що він зазнав фізичної болі і моральних страждань внаслідок дій відповідача, а від так суд позбавлений можливості встановити наявність будь-якої моральної шкоди та визначити розмір такої. Суд наголошує позивачу, що саме лише твердження про наявність нервового стресу, цукрового діабету, постійного болю в серці, без надання відповідних доказів, зокрема медичної документації про звернення за медичною допомогою, не слугує підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому підстави для задоволення заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 133, ч.4 ст.ст.13, 81, 89, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.139, 147, 148, 149 КЗпП України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» про зобов`язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» у прийнятті ОСОБА_1 на роботу інженером-електроніком.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна» повторно розглянути направлення Львівського міського центру зайнятості на працевлаштування ОСОБА_1 №0025010 від 27.06.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВГ Україна», , адреса місцезнаходження: м.Львів, вул.Зелена, 301.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий Борачок М.В.