Провадження №2/752/7354/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19.11.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Одночасно ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно, зокрема:

- гараж № НОМЕР_1 ,

- 1/2 частку квартири, загальною площею 139,5 кв.метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

- квартиру, загальною площею 33 кв.метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 172,23.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 23 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено догорів позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Поліщук О.Ю., за умовами якого позивач позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 992 149 грн. 62 коп., що в еквіваленті становить 35 420 доларів США, а відповідач зобов"язувався повернути позику у строк до 27 липня 2019 року. Відповідач частково виконав взяті на себе зобов"язання, у зв"язку з чим станом на день подання позовної заяви сума у розмірі 31 280 доларів США не сплачена. 20 травня 2019 року позивач направив відповідачу заяву про повернення боргу у відповідності до умов договору позики, яка була доставлена. 20 травня 2019 року позивач направив ТОВ "Імуноген-Україна" заяву про сплату заборгованості, як поручителю, за договором поруки від 23.08.2018 р., яка також була отримана. Оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобов"язання, позивач вважає, що така позиція відповідачів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нрухомого майна щодо суб"єктів станом на 21.10.2019 р.

- гараж, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13.03.2015 р. Рестраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 17.05.2017 р. приватним нотаріусом КМНО Холод Т.А., за умовами якого іпотекодержателем є ОСОБА_3 ;

- квартира АДРЕСА_5 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 02.07.1996 року Київською універсальною біржею, є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 19.06.2017 р. приватним нотаріусом КМНО Іщук Л.А., за умовами якого іпотекодержателем є ПАТ "Таскомбанк",

- квартира АДРЕСА_6 , 1/2 частина якої належить ОСОБА_2 на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2007 р., є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 20.04.2016 р. приватним нотаріусом КМНО Міленіною К.О., за умовами якого іптекодержателем є ПАТ "Таскомбанк".

Крім того, постановою від 05.09.2019 р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. накладено арешт на все належне ОСОБА_2 нерухоме майно у межах суми звернення стягнення з урахвання винагороди приватного виконавця у сумі 736 454,05 грн.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 вказував на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки заборгованість є суттєвою, обставини, що спричинили виникнення заборгованості, вказують на неплатоспроможність позичальника та він може сховати чи відчуджити належне йому майно.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості в розмірі 786 692 грн.

Оскільки заявник вказав нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , та на яке може бути накладено арешт, що є предметом іпотеки за умовами договворів іпотеки, укладених з метою забезпечення виконання зобов"язань за іншими договорами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відпвідальністю "Імуноген-Україна" про стягнення заборгованост іза договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: