Постанова
Іменем України

06 листопада 2019 року
м. Київ

справа № 559/934/16-ц
провадження № 61-22279св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в складі судді Ралець Р. В. від 04 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області в складі колегії суддів: Шерет А. М., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О. від 28 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 квітня 2009 року приблизно о 08 год. 30 хв., на вул. Сурмичі (перед заїздом в військову частину НОМЕР_1 ) в м. Дубно Рівненської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено-Кенго» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль марки «Сітроен-Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Рено-Кенго» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , у результаті чого вона отримала тілесні ушкодження, що відносяться до середнього ступеня тяжкості, а автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 визнано винним за частиною першою статті 286 КК України. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2013 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року скасовано, справу закрито та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України. Оскільки справу щодо ОСОБА_2 закрито з нереабілітуючих обставин, просив стягнути з відповідача 29 073,85 грн майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 29 073,85 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, повинен відшкодувати позивачу спричинену майнову шкоду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року змінено, зменшено стягнуту суму майнової шкоди з 29 073 грн до 28 573,85 грн, моральної шкоди з 20 000 грн до 2 500 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що завдана позивачу шкода підлягає стягненню з ОСОБА_2 , однак не погодився з висновком щодо стягнутої суми, та стягнув з відповідача на користь позивача майнову шкоду, визначену висновком експерта. Зменшуючи розмір моральної шкоди з 20 000 грн до 2 500 грн, апеляційний суд вважав, що такий розмір буде розумним, виваженим і справедливим.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до виниклих правовідносин статтю 61 ЦПК України 2004 року, оскільки вирок щодо нього скасований та не може бути обов`язковим для суду, а тому його винуватість у заподіянні шкоди судами не встановлена. Також указував на те, що апеляційний суд безпідставно відхилив клопотання про застосування позовної давності.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 559/934/16-ц з Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_2 02 квітня 2009 року, приблизно о 08 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Сітроен-Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_3 , на вул. Сурмичі в м. Дубно Рівненської області, перед заїздом у військову частину порушив п/п «б» п. 2.3., пп. 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України та п. 1.1 Додатку 2 до цих правил, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, та виїхав на смугу зустрічного руху, створивши перешкоду попутному автомобілю марки «Рено-Кенго», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював обгін, внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 визнано винним за частиною першою статті 286 КК України та обрано покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільним позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27 973,85 грн майнової шкоди, 600 грн витрат на проведення дослідження спеціаліста-автотоварознавця та у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн, а всього 29 073,85 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2013 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року скасовано, справу закрито та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України.

Згідно висновку спеціаліста автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2009 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Рено-Кенго», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 27 973,85 грн.

2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині першій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльніст особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Осаба, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У цій справі факт, обставини дорожньо-транспортної пригоди, вина у її настанні встановлені в межах кримінального провадження за статтею 286 КК України. Провадження у цій справі закрито, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України, що є нереабілітуючими обставинами.

Суд також установив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено-Кенго», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 27 973,85 грн, що підтверджено висновком спеціаліста автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2009 року.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд вважав, що відповідач має відшкодувати позивачу майнову шкоду, спичинену останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі визначеному висновком експерта та моральну шкоду, яка заподіяна внаслідок ДТП.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 просив застосувати позовну давність.

При цьому, апеляційний суд вважав необгрунтованими доводи ОСОБА_2 щодо пропуску позовної давності, оскільки відповідач не звертався до суду першої інстанції із відповідною заявою, що унеможливлює застосування статей 256-258 ЦК України на стадії апеляційного перегляду рішення місцевого суду.

Проте повністю з висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У статті 267 ЦК України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення учасникам справи рівних можливостей у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, складовими яких є закріплені у цивільному процесуальному законодавстві принципи рівності і змагальності сторін.

Відповідач, який не був у відповідності до вимог процесуального законодавства належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей для подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Та обставина, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у судовому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року № 14-59цс18, згідно з яким Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше висловлених Верховним Судом України висновків щодо неможливості вирішення апеляційним судом заяви про застосування позовної давності, яка подана особою, що не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції.

ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце судового засідання, матеріали справи не містять про вручення останньому повідомлення про час і місце розгляду справи. За наявності місця реєстрації особи, розміщення повідомлення у друкованому засобі масової інформації про розгляд справи, не є належним повідомленням особи про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 265 ЦК України якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному процесі, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили рішенням суду, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 02 квітня 2009 року, до суду з позовом про відшкодування шкоди у цій справі позивач звернувся у травні 2016 року, з пропуском позовної давності, проте ним пред`являвся цивільний позов і в межах кримінального провадження.

Вищезазначене апеляційний суд не врахував, належним чином не перевірив чи не пропустив позивач позовну давність за вказаними вимогами, не встановив перебігу такого строку з урахуванням пред`явлення позивачем цивільного позову в кримінальній справі з огляду на положення статті 265 ЦК України. Матеріали справи не містять відомостей про те, в якому порядку вирішено цивільний позов у кримінальному провадженні, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2013 року закрито у зв`язку із закінченням строків давності.

Разом із тим, апеляційний суд не встановив, чи на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди вина відповідача була застрахована.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності особи, якою завдано шкоду, обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18.

Ураховуючи наведене, висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди з ОСОБА_2 до вирішення питання про наявність підстав для відшкодування заподіяної шкоди за рахунок страховика, є передчасним.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи апеляційним судом належним чином не встановлені, тому судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості, що в силу вимог статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило