П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/3188/19

Номер провадження 22-ц/804/3065/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Принцевської В.П., Лопатіної М.Ю.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є,

сторони :

позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2019 року у складі судді Мельник І.Г.,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.04.2015 року у розмірі 16904,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2015 року з відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, в розмір зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, що підтверджується п. 2.1.1.12.2 Договору. Відповідно до умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 17.03.2019 має заборгованість в загальній сумі 16904,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 9523,02 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 2055,34 грн.; пені за прострочене зобов`язання 3432,94 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 612,16 грн.; штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 781,17 грн. - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 16904,63 грн., судовий збір в сумі 1921 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2019 року в позові відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та задовольнити вимоги банку повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом, оскільки позивачем суду надані усі достатні докази на підтвердження вимог: анкета-заява відповідача про укладання договору банківських послуг, рух коштів по кредитному рахунку, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними грошима, розрахунок заборгованості.

Вказує, що суд повинен прийняти до уваги факт користування позичальником кредитними коштами, що свідчить про виконання ним умов кредитного договору, і визнання його зобов`язань перед банком.

Представник АТ КБ «Приватбанк» та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не явилися, представник позивача просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Суд першої інстанції при вирішенні спору виходив з того, що банк звернувся до суду із вимогами до відповідача, який не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, але не підтвердив належно факт наявності таких зобов`язань перед ним відповідача.

Так, позивач на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка 29.04.2015 року підписана сторонами, а також Умов та правил надання банківських послуг, та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті: www. privatbank.ua, вказував, що між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. І на підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію першої сторінки анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд»; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.(а.с.8-43).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.03.2019 року становить - 16904,63 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9523,02 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 2055,34 грн.; пені за прострочене зобов`язання 3432,94 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 612,16 грн.; штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 781,17 грн. - процентна складова.

Разом з тим, анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить жодних даних про предмет договору, а саме які саме банківські послуги надавалися банком відповідачу. Судом першої інстанції цілком правильно зазначено, що стверджуючи про укладення з відповідачем кредитного договору, банк не надав суду дані про узгоджену між сторонами суму кредиту, дані про видачу кредитної картки, її виду, номеру та строку дії, інформацію про бажання клієнта отримати відповідну картку, не зазначена в ній і процентна ставка за користування кредитом.

Відсутні у анкеті-заяві, також й умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, неможливо не погодитися з висновками суду про те, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 5000 гривень матеріали справи не містять. При цьому сума заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту за розрахунком банку складає 9523,02 грн. та 2055,34 грн. відповідно, та є відмінною від суми кредиту вказаної в позовної заяві - 5000 грн. Будь-яких доказів про підвищення кредитного ліміту та отримання цих сум відповідачем, суду не надано. Не містить цих даних і виписка по картрахунку надана позивачем.

Судом перевірено посилання позивача на те, що відповідач користувався послугами Банку, що на думку позивача свідчить про визнання відповідачем зобов`язань по погашенню кредиту. Так банком до суду надано відомості про випуск і надання таких платіжних карток ОСОБА_1 : № НОМЕР_1 із датою відкриття 18.09.2015р., № НОМЕР_2 з датою відкриття 15.05.2017р., № НОМЕР_3 з датою відкриття 15.05.2017р., № НОМЕР_4 з датою відкриття 26.05.2017р., № НОМЕР_5 з датою відкриття 31.05.2017р., № НОМЕР_2 з датою відкриття 29.06.2017р., № НОМЕР_4 з датою відкриття 16.08.2017р., № НОМЕР_6 з датою відкриття 25.08.2017р. та № НОМЕР_7 з датою відкриття 31.01.2018р. Проте, жодна з них не відповідає даті укладення спірного кредитного договору б/н від 29.04.2015р. (а.с. 80).

Доказів того, що нові платіжні картки, на які банк посилається, були отримані позичальником саме на виконання і обслуговування укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору кредиту від 29.04.2015 № б/н, а не для обслуговування будь-якого іншого банківського продукту із відповідачем, банк не надав. Вбачається, що існують дев`ять окремих видів договорів, жоден з яких не є предметом розгляду даної справи.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути, крім заборгованості за тілом кредиту й складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався також на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд»; та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна Голд» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), та інші умови.

Разом з тим, зі змісту долученої до позовної заяви копії анкети-заяви, неможливо встановити, чи містить ця заява приписи про ознайомлення відповідача саме з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» долученими до матеріалів справи. (а.с.8)

При таких обставинах суд першої інстанції об`єктивно не мав можливості встановити, які саме умови мала анкета-заява від 29.04.2015 року, підписана відповідачем, який кредитний продукт отримав відповідач від банку.

У заяві позичальника від 29.04.2015 року процентна ставка не зазначена, бажаний ліміт не вказаний, тоді як в тексті позовної заяви вказано на отримання відповідачем суми у розмірі 5000 грн.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Дослідивши зібрані у справі докази окремо й в їх сукупності, суд першої інстанції саме у відповідності положень процесуального закону встановив, надані позивачем докази не містять ані підтвердження факту надання кредитних коштів відповідачу (у готівковій або безготівковій формі), ані факту видачі відповідачу відповідного платіжно-кредитного інструменту (платіжної картки), ані наявності заборгованості по них.

Доказів про ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами та правилами надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, суду не надано, і їх наявність в матеріалах справи не має правового значення для правильного вирішення спору за встановлених судом обставин, в тому числі щодо відсутності доказів на підтвердження отримання позичальником указаної в позовній заяві кредитної картки та кредитних коштів в зазначеному в позові розмірі.

За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком правильного і обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не доведені, і задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із оцінкою судом доказів, наданих позивачем, і вимог щодо їх переоцінки. Жодних інших доказів, які б спростували висновок суду, позивачем апеляційному суду не надано. Зі справи вбачається, що суд належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, в тому числі розрахунок заборгованості і обставини, що стосуються користування відповідачем послугами банку, і зробив висновок, який повністю відповідає обставинам справи.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.374, 367, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2019 року.

Судді Є.Є.Мальцева

В.П. Принцевська

М.Ю. Лопатіна