20 листопада 2019 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Калетинець Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 24.02.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 отримав позику в розмірі 1 300,00 доларів США. На підтвердження укладення зазначеного договору ОСОБА_2 написав розписку, якою зобов`язався повернути отримані кошти в строк до 01.05.2017 року та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2% місячних від загальної суми позики. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, борг в розмірі 1 300,00 дол. США не повернув.
Станом на день звернення з позовом до суду сума боргу за вказаним договором позики становить:
- 1 300,00 доларів США - сума неповернутої позики;
- 416,00 доларів США - проценти за користуванням позикою;
- 45,84 грн. доларів США - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 24.02.2017 року в сумі 1 761,84 доларів США, з яких: 1 300,00 доларів США основний борг, 416,00 доларів США проценти за користування позикою, 45,84 доларів США - три відсотки річних.
Ухвалою Рівненського міського суду від 29.01.2019 року було зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Рівненського міського суду від 24.07.2019 року провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Представником позивача адвокатом Смоловик О.Ю. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 19.11.2019 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено що 24.02.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 24.02.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав позику в сумі 1 300,00 доларів США зі строком повернення до 01.05.2017 року та зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 2% місячних від загальної суми позики.
Відповідач свого зобов`язання не виконав, грошові кошти позивачеві, а в подальшому і його правонаступникові не повернув.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є реальним договором згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено саме договір позики, наявність у позивача оригіналу розписки ОСОБА_2 підтверджує факт отримання боржником коштів за договором позики. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та при цьому погоджується з розрахунками позивача щодо нарахування 3% річних за період з 24.02.2017 року по 04.07.2018 року та процентів від суми позики за користування коштами за період з 01.05.2017 року по 04.07.2018 року, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики від 24.02.2017 року в сумі 1 761,84 доларів США, з яких: 1 300,00 доларів США - основний борг, 416,00 доларів США проценти за користування позикою, 45,84 доларів США - три відсотки річних.
На підставі вищевикладеного, керуючись 526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України та ст.ст. 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 1 761,84 доларів США, з яких 1 300,00 доларів США - основний борг, 416,00 доларів США проценти за користування позикою, 45,84 доларів США - три відсотки річних.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Рівненського
міського суду Тимощук О.Я.