Справа № 212/7620/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

У жовтні 2018 року представник за довіреністю позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , яка згідно заповіту від 31 жовтня 2017 року залишила все своє майно відповідачу, у тому числі квартиру АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що складений матір`ю заповіт на ім`я відповідача недійсним, оскільки на момент його складання матір була похилого віку та постійно приймала сильнодіючі препарати для заспокоєння нервової системи. На думку позивача, ОСОБА_5 на час складення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому її волевиявлення не відповідало її дійсній волі. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просити суд визнати недійсним заповіт, складений 31 жовтня 2017 року від імені ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3282, 3283.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року в якості забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 із забороною вчинення будь-яких дій щодо зміни права власності та державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження в загальному позовному провадженні.

26 листопада 2018 року на адресу суду надійшли заперечення третьої особи на позовну заяву, згідно яких нотаріусом зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог, адже ним було дотримано положень законодавства при посвідченні заповіту та вказує, що волевиявлення ОСОБА_5 було вільним.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що заповіт було підписано у присутності свідків та з додержанням процедури вчинення відповідної нотаріальної дії, також зазначив, що ОСОБА_5 за станом здоров`я розуміла значення свої дій та керувала ними.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Також суду пояснила, що померла ОСОБА_5 була її сусідкою. Чоловік ОСОБА_5 помер, син загинув, з невісткою ОСОБА_5 та онукою не спілкувалася. Вона ( ОСОБА_3 ) доглядала ОСОБА_5 , протягом останніх півроку кожного дня двічі на день приходила до ОСОБА_5 , допомагала, прибирала, прала, годувала. Ніхто крім неї до ОСОБА_5 не приходив. До ОСОБА_5 приходив нотаріус, під час розмови з нотаріусом вона не була присутня. З нотаріусом були два свідки. Також зазначила, що їй не відомо чи перебувала ОСОБА_5 на обліку в ПНД. ОСОБА_5 виявила бажала, щоб вона доглядала її до смерті. Також зазначила, що будь-яких умов вона до ОСОБА_5 не висувала. Вона знала, що ОСОБА_5 бажає скласти заповіт на неї. Вона бачила заповіт, однак при підписанні заповіту присутня не була. Похованням ОСОБА_5 займалася вона особисто.

Третя особа приватний нотаріус Дацко Я.О. надав до суду заяву про заперечення щодо заявлених позовних вимог, просив здійснювати судовий розгляд справи за його відсутності (а.с. 154).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона сусідка ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_5 ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_5 останні два роки, допомагала їй у хатніх клопотах, прала речі, прибирала, ходила до магазину за продуктами, готувала їжу. У ОСОБА_5 чоловік та син померли, більше про родичів їй не відомо. ОСОБА_5 була одинокою жінкою, останні роки у неї був тремор рук, протягом останнього року життя їй викликали швидку декілька разів. ОСОБА_5 завжди впізнавала її. Як ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном їй невідомо. Чи приходив до ОСОБА_5 соціальний працівник вона не знає. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 на вулицю не виходила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мешкали у квартирі, яка знаходилась на одній площадці. ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_5 , готувала їжу, купувала продукти, прибирала. ОСОБА_5 була у здоровому глузді, завжди впізнавала її, бачила ОСОБА_5 по вихідним дням. У ОСОБА_5 був тремор рук. Про родичів ОСОБА_5 їй не відомо. ОСОБА_3 останні два роки кожного дня доглядала за ОСОБА_5 Чи приходив до ОСОБА_5 соціальний працівник, хто отримував пенсію ОСОБА_5 їй не відомо. Про заповіт ОСОБА_5 їй також не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він із знайомим перебували на зупинці громадського транспорту Універмаг та до них підійшов нотаріус та попросив бути присутніми під час складення заповіту. Вони погодилися, прийшли за місцем мешкання особи, яка бажала скласти заповіт. Двері відчинила жінка. Зайшли до кімната, на ліжку лежала жінка. Нотаріус пересвідчився у особі, жінка чітко назвала дату та рік, повідомила, що бажає скласти заповіт. Нотаріус питав у жінки чи розуміє вона свої дії, вона чітко розуміла, що у неї питають та давала відповіді. Підписати та прочитати заповіт вона не могла через похилий вік та тремір рік, то заповіт був ними прочитаний та підписаний, після чого вони залишили квартиру. У заповіті стоїть його підпис, на жінку ніякого тиску не було, вона сама бажала скласти заповіт на жінку, яка її доглядає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_9 , батьками якої у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1957, зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . (а.с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_12 , батьками якого є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за № 4 від 18.05.2018. (а.с. 13)

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 28 січня 1976 року уклала шлюб із ОСОБА_15 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_16 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 18.05.2019. (а.с. 14)

09 серпня 1975 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_18 ». (а.с. 12)

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_4 , батьками якої у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.07.1976, зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . (а.с. 11)

ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30.12.1982. (а.с. 10)

Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1995 № 1272, виданого Рудником «Суха Балка» та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2000, виданого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., ОСОБА_20 Микитівні належала на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 16-17)

31 жовтня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було зроблено розпорядження на випадок смерті про заповідання всього належного їй майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 Цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. за адресою АДРЕСА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 3282, 3283. Також у заповіті зазначено, що у зв`язку з тим, що заповідач через фізичні вади (похилий вік заповідача) не може сама прочитати заповіт, згідно ст. 1248 ЦК України, заповіт посвідчено у присутності свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Також зазначено, що у зв`язку із фізичною вадою (похилий вік заповідача) ОСОБА_5 , на її прохання та за її дорученням, після прочитання тексту заповіту заповідачу уголос свідками та нотаріусом, цей заповіт підписала ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . У заповіті маються наступні підписи: ОСОБА_22 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_21 . (а.с. 40)

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 10.05.2018. (а.с. 9)

Листом державного нотаріуса Другої криворізької держконтори Бикановим Р.І. від 16.05.2018 повідомлено ОСОБА_4 про те, що вона не має права на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що померлою складено заповіт на все належне їй майно, посвідчений Дацко Я.О., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 31.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 3282, № 3283, не її користь, а також не підтверджено родинних відносин з померлою. (а.с. 15)

15 листопада 2017 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_3 (а.с. 32)

Відповідно до листа виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 15.11.2017 за № 107/02, ОСОБА_5 , 1934 р.н., була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 з 20.12.1976, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 35)

16 травня 2018 року до Другої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . (а.с. 51)

Згідно довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» № 4015 від 01.06.2018, ОСОБА_23 , 1932 р.н., на обліку лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває. (а.с. 92)

Із довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 11.03.2019 № 1867 вбачається, що ОСОБА_23 , 1935 р.н., під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала, за медичною допомогою не зверталася. (а.с. 174-175)

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Стаття 1247 ЦК України визначає загальні вимоги до форми заповіту, змістом частини другої якої визначається, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Клопотання щодо проведення експертизи позивач та його представник не заявляли та вважали, що не має необхідності в проведенні експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити через недоведеність.

Відповідно до ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо підтвердження наявності психічної хвороби на підставі даних, які містяться в ксерокопії медичної картки амбулаторної хворої ОСОБА_24 ( а.с.92-153), оскільки такі доводи матеріалами справи не підтверджені.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та в межах даного позову ухвалою суду накладався арешт на спірну квартиру, враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України, суд приходить до висновку про скасування накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 225, 1233, 1234, 1247, 1257 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 103, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.

Скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 , а саме заборону вчинення будь-яких дій щодо зміни права власності та державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на праві приватної власності у приватну власність відповідачу ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом, накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 51/40.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20 листопада 2019 року.

Суддя: О. Н. Борис