Справа № 523/5679/18
Провадження № 2/504/411/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», , юридична адреса: 49100; м. Дніпро, Кодацький узвіз, буд. № 2, до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу в сумі 27956,71 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач подав позов до відповідача, яким просив суд стягнути з відповідача, в порядку регресу, матеріальну шкоду, яка виникла як витрати на виплату надлишку, за межами ліміту страхової виплати за договором, страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 27956,71 грн., витрат на оплату судового збору 1762,00 грн.

Матеріали передані до Комінтернівського районного суду Одеської області з Малиновського районного суду м. Одеси за ухвалою судді цього суду від 08.05.2018 року.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд призначений у спрощеному позовному провадженні.

Позивач надав заява про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач сповіщався судом про відкриття спрощеного провадження за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) за адресою реєстрації, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив (поштове повідомлення 330).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

29.10.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», та ТОВ «Автокредит Плюс» (Страхувальник) укладено Договір страхування № ODH0CPS-139N0N6 щодо страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема автомобіля КІА, державний номерний знак НОМЕР_2 , з терміном дії договору з 31.10.2013 року по 29.10.2014 року, згідно п.п. 8,9 Договір пролонгований на термін з 31.10.2015 року по 29.10.2016 року включно.

12.12.2015 року приблизно о 23.35 год., в місті Одесі по вул. Запорізькій, 12 відбулася ДТП за участі застрахованого автомобіля КІА, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.02.2016 року № 521/653/16-п ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнуто з нього 340 грн. штрафу.

Цивільно- правова відповідальність автомобіля ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 на час скоєння ДТП була застрахована у АТ «УОСК», поліс АІ/7707721.

Сума страхового відшкодування до виплати на підставі Страхового акту від 04.02.2016 року складає 76965,71 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 916 від 05.02.2016 року позивач ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» виплатило потерпілій стороні ТОВ «Автокредит Плюс» 76956,71 грн. страхове відшкодування згідно страхового акту від 04.02.2016 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2017 року № 910/6229/17 стягнуто з ПАТ «Українська охоронно- страхова компанія» на користь ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» 49000 грн. (за виключенням франшизи).

Таким чином надлишок переплаченої суми (понад ліміт страхового відшкодування) становить 27956,71 грн.

Таким чином суд встановив, що предметом спору по даній справі є виплата відшкодування за договором майнового страхування в порядку регресу.

Відповідно до положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Більш того, правилом статті 999 ЦК України зазначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Оскільки позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування понад ліміт суми страхового відшкодування, що встановлена полісом АІ 7707721 (строк дії на 12.12.2015 року), то до позивача відповідно до закону перейшло право на регресне відшкодування сплаченої суми до відповідача.

Таким чином суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими і заснованими на законі.

За правилом ст. 141 -142 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору стягуються на користь позивача з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 993, 999, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільним і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст. 12, 81, 83, 95, 141-142, 223, ч. 5 ст. 279, 280-281, 284, 353, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», , юридична адреса: 49100; м. Дніпро, Кодацький узвіз, буд. № 2, до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», , у рахунок відшкодування витрат зі страхового відшкодування збитків - 27956,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», судовий збір 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко