Справа № 591/6418/19
Провадження № 6/591/380/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Терещенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Якушевої Лілії Вікторівни, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про виділення частки боржника, -

встановив:

Державний виконавець Зарічного відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Якушева Л.В. звернулася до суду з поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-126 від 16.03.2011 р., виданого Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 21.01.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. На даний час рішення суду не виконано. Тому для подальшого звернення стягнення на майно боржника державний виконавець просить визначити частку боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні (зареєстрована в книзі № реєстровий №77, дата реєстрації 29.05.1996 р.), а саме : трикімнатній квартирі загальною площею 66,7 кв.м, житловою площею 64,3 кв.м, у розмірі ј.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала.

Стягувач не заперечувала проти його задоволення.

Боржник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №№2-126 від 16.03.2011 р., виданого Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного суду щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 21.01.2011 року, до досягнення дитиною повноліття .

На даний час рішення суду не виконано.

Згідно довідки з департаменту забезпечення ресурсних платежів трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у зв`язку з чим державний виконавець просить визначити частку майна боржника, а саме 1/4 частину.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з ст.50 цього Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Державним виконавцем не подано суду доказів вжиття ним заходів, передбачених чинним законодавством України, які є передумовою звернення до суду з цим поданням, зокрема, в матеріалах подання відсутні докази звернення стягнення на інше майно боржника, яким він володіє одноособово.

Крім того, згідно ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Із матеріалів подання вбачається, що співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ще три особи, які не є боржниками у вказаних правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, ГПК та КАС України.

З огляду на вказані вимоги заява (подання) повинні містити: найменування осіб сторін у справі, їх місце знаходження, проживання, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такі відомі. При цьому, при вирішенні питання стосовно того, яких осіб необхідно зазначати як сторони у справі, слід виходити з наступного.

Відповідно до положень глави 4 ЦПК України, пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду з заявою (поданням) бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. У переважній більшості випадків як заінтересовані особи мають бути зазначені сторони виконавчого провадження стягувач та боржник. Інші особи вказуються як заінтересовані при зверненні до суду, зокрема з питань визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами сторони виконавчого провадження та особи, які спільно з боржником володіють майном.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з обов`язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача й прокурора (у випадках здійснення останнім представництва інтересів громадянина або держави в суді), а й учасників спільної власності на майно та з додержанням вимог ст. 29 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування.

Зі змісту даних положень вбачається, що питання про визначення частки боржника у спільній власності розглядається судом у судовому засіданні з обов`язковим повідомленням про час і місце такого засідання сторін (державного виконавця, боржника, стягувача) та усіх заінтересованих осіб, тобто учасників спільної власності на майно.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем не було дотримано вимог законодавства, зокрема не зазначено осіб, з якими на праві спільної часткової власності володіє боржник.

Зазначена обставина позбавляє вказаних осіб надати суду відповідні доводи, пояснення та заперечення стосовно питань про визначення частки майна боржника у майні, якими вони спільно володіють, припинення права спільної сумісної власності на таке майно тощо.

На переконання суду, дії державного виконавця, пов`язані із визначенням частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, як один з етапів процедури реалізації майна, в даному випадку порушують принцип справедливості, який передбачає забезпечення розумного балансу між інтересами стягувача та правами і інтересами інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного вище суд прийшов до висновку, що в поданні державного виконавця слід відмовити за недоведеністю та порушенням порядку визначеного законодавством щодо звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Керуючись ст. 29, 443 ЦПК України, ст. 183, 364, 366, 371, 372 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Якушевої Лілії Вікторівни, про виділення частки боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Грищенко