Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 405/6697/16-ц

провадження № 61-34561св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської областівід 20 вересня 2017 рокуу складі колегії суддів: Черненка В. В., Дьомич Л. М., Кіселика С. А.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що сторони знайомі приблизно з 2001 року та проживали разом без реєстрації шлюбу до 2012 року в Іспанії. З 2012 року до 2014 року проживали разом в Україні.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, у сторін народилися двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 2014 року сторони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю. Діти залишились проживати разом з позивачкою та знаходяться на її утримані.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача до повноліття старшої доньки, потім стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача до повноліття молодшого сина, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 жовтня

2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2016 року і до повноліття доньки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім продовжено стягнення в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі

551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу піддано негайному виконанню.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_2 має можливість та змогу сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей, в розмірі, заявленому позивачкою.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 жовтня

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14 вересня 2016 року і до повноліття доньки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

551,20 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, апеляційний суд виходив із того, що дохід відповідача за період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2017 року становить 102 673,48 грн, без вирахування податків. Доказів на підтвердження того, що відповідач отримує додаткові доходи крім заробітної плати позивачкою не надано, а в матеріалах справи такі відсутні.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 жовтня

2016 року.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 є надуманими та нічим не підтверджені. Судом першої інстанції було повно досліджено докази, наявні в матеріалах справи, у зв`язку із чим, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 без будь-яких поважних причини було пропущено строк на апеляційне оскарження. Апеляційний суд на вказане уваги не звернув.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Ленінського районного суду міста Кіровограда.

У грудні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу до 2012 року в Іспанії. З 2012 року до 2014 року проживали разом в Україні.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, у сторін народилися двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 2014 року сторони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю. Діти залишились проживати разом з позивачкою та знаходяться на її утримані.

ОСОБА_2 працює на Інгульскій шахті Схід ГЗК на посаді гірник очисного забою. Заробітна плата з 01 січня 2017 року по 01 серпня

2017 року ОСОБА_2 становить 102 673,48 грн без вирахування податків.

Частково задовольняючи позовні вимоги, та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, апеляційний суд виходив із того, що дохід відповідача за період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2017 року становить 102 673,48 грн, без вирахування податків. Доказів на підтвердження того, що відповідач отримує додаткові доходи крім заробітної плати позивачкою не надано, а в матеріалах справи такі відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом апеляційної інстанції під час вирішення позовних вимог про стягнення аліментів враховано усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів, застосовано Закон України «Про прожитковий мінімум» та суд виходив виключно із інтересів дитини, а тому висновок апеляційного суду про часткове задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи заявника про те, що ОСОБА_2 без будь-яких поважних причини було пропущено строк на апеляційне оскарження, а апеляційним судом уваги на це не звернуто є безпідставними, оскільки тлумачення статті 294 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, дозволяє зробити висновок про те, що особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у судовому засіданні під час проголошення судового рішення присутнім не був. Про рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 жовтня 2016 року дізнався лише в серпні 2017 року. З апеляційною скаргою звернувся до суду 18 серпня 2017 року.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від

20 вересня 2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило