Справа № 172/1033/19
Провадження № 2-з/172/16/19
У Х В А Л А

19.11.2019 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області

Битяк І.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

Сторчеус ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

Крім того, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу Миколаївській сільській раді Васильківського району Дніпропетровської області виставляти земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 22,2976 га, що розташована на території Зеленогайської сільської ради Васильківського району на земельні торги до набрання рішенням суду у справі законної сили, а також заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що позивачу стало відомо про прийняття відповідачем рішення про припинення права постійного користування земельними ділянками, у тому числі й ділянкою, що була передана ОСОБА_4 та про зміну цільового призначення цих земельних ділянок. Підставою для прийняття такого рішення, як вважає відповідач, є смерть землекористувача ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що якщо відповідач виставить земельну ділянку на торги, то у разі задоволення позову, виконання рішення суду буде ускладнене або взагалі неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо необхідно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що відповідне майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до п. 1 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову за заявою представника позивача ОСОБА_1 , суд, здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності спору між сторонами, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконанню судового рішення в разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу, запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям такого заходу, прав та охоронюваних законом інтересів осіб - учасниками даного судового процесу, вважає, що заява представника позивача задоволенню не підлягає, оскільки у суду відсутні відомості про прийняття відповідачем рішення про проведення аукціону (торгів) стосовно спірної земельної ділянки, що в подальшому, в разі прийняття рішення про задоволення позову ОСОБА_3 , не може ускладнити чи унеможливити виконання цього рішення суду.

Крім того суд враховує, що земельна ділянка в разі ненакладення на неї арешту не може бути знищена чи прихована, а заборона використання землі може заподіяти шкоду майновим правам та інтересам осіб, в тоум числі й власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк