Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 636/2083/15-ц

провадження № 61-31635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - державне підприємство «Дослідне господарство «Ізвєстія», яке перейменовано на «Дослідне господарство «Широке», Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2017 року в складі судді Гуменного З. І. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Кіся П. В., Бровченка І. О., Кружиліної О. А.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року державне підприємство «Дослідне господарство «Ізвєстія», яке перейменовано на «Дослідне господарство «Широке», Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП «ДГ «Ізвєстія», яке перейменовано на «ДГ «Широке») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач у період з 22 липня 2011 року по 03 лютого 2012 року перебував на посаді виконуючого обов`язки директора

ДП «ДГ «Ізвєстія», яке перейменовано на «ДГ «Широке». Під час виконання відповідачем свої службових обов`язків, ним 02 серпня 2011 року було видано наказ № 123 «Про переведення на 10-годинний робочий день та затверджено табелі обліку робочого часу за липень та серпень 2011 року», внаслідок чого з вини відповідача було допущено нарахування та виплата працівникам групи загальногосподарського призначення, інженерно-технічної служби та агрономічної служби у період з 22 липня 2011 року по 01 вересня 2011 року сум посадових окладів, надбавок та доплат при відсутності підстав для підвищення оплати праці особам з ненормованим робочим днем, та, як наслідок, надлишково нараховано та виплачено заробітної плати відповідачу в розмірі

6 232,16 грн, головному інженеру ОСОБА_2 - 3 113,45 грн та головному агроному ОСОБА_3 - 3 113,00 грн, а загальна сума надлишково виплаченої заробітної плати становила 12 459,06 грн. Зазначав, що відповідно до додатку 1 колективного договору підприємства, посади директора, головного інженера та головного агронома відносяться до професій працівників з ненормованим робочим днем, яким надається додаткова оплачувана відпустка до

7 календарних днів. У випадку виробничої необхідності для працівників, які належать до вказаної категорії, виконують роботу понад нормальну тривалість робочого часу, встановлену законодавством, та отримують додаткову відпустку, така робота не є надурочною, а тому позивач вважав, що дані порушення завдали шкоду підприємству, яка підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, ДП «ДГ «Ізвєстія» , яке перейменовано на

«ДГ «Широке», просило стягнути на його користь з відповідача майнову шкоду в розмірі 12 459,06 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня

2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із безпідставності позовних вимог у зв`язку із недоведеністю позивачем факту наявності протиправної поведінки та вини з боку відповідача щодо заподіяння позивачу шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ДП «ДГ «Широке» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, позов задовольнити.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, що призвело до неправильного вирішення спору.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подав заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами.

Судом установлено, що наказом Національної академії аграрних наук України

від 22 липня 2011 року № 328-к ОСОБА_1 призначений на посаду виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ«Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України».

Наказом від 03 лютого 2012 року № 33-к Національної академії аграрних наук України, відповідача призначено на посаду директора ДП «ДГ «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України».

05 липня 2013 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 156-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади директора

ДП «ДГ «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України» з 08 липня

2013 року в зв`язку із закінченням строку дії контракту, укладеного 04 лютого 2013 року між Національною академією аграрних наук України та директором ДП «ДГ «Ізвєстія» ОСОБА_1

Контрактом від 04 лютого 2013 року передбачені права та обв`язки сторін, що виникають під час трудових відносин між керівником підприємства та Інститутом. Відповідно до умов контракту, керівник здійснює поточне (оперативне), керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

02 серпня 2011 року відповідачем у межах повноважень видано наказ № 123 «Про переведення працівників на 10-годинний робочий день у зв`язку із проведенням збирання врожаю гірчиці, льону, проса та підготовкою площ під осінньо-весняний посів зернових та технічних культур».

Зазначений наказ позивачем не оскаржений, не скасований у встановленому законом порядку, є дійсним.

Під час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій позивач не заперечував проти фактично відпрацьованих кількості годин працівниками, що підтверджується табелями обліку робочого часу за липень-серпень 2011 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у частині першій статті 3 ЦПК України

2004 року.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України 2004 року).

Статтею 10 ЦПК України 2004 року встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Разом з тим за змістом частини першої статті 11 ЦПК України2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України2004 року кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 10, 60 ЦПК України 2004 року),ураховуючи те, що відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для визнання доведеним наявності у діяннях відповідача складових, за наявності яких у відповідності до вимог статті 1166 ЦК України, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, настає відповідальність за шкоду, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської станції Національної академії аграрних наук України» залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

В. П. Курило