Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 539/1876/16-ц

провадження № 61-27916св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: територіальна громада в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Алан-зем», управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Алан-зем» та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про скасування реєстрації земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2017 року у складі судді Даценка В. М. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Мартєва С. Ю., Лобова О. А., Хіль Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Алан-зем» (далі - ПП «Алан-зем») та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про скасування реєстрації земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 04 червня 2003 року вона є власником земельної ділянки, площею 2,87 га, розташованої на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. На підставі довідки від 12 березня 2015 року № 967-02/25 та плану - схеми їй виготовлено технічну документацію.

У квітні 2015 року вона звернулась до управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області із заявою про внесення відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що в межах її земельної ділянки знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :07: 003 :0963, що належить ОСОБА_2 .

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 . просила суд скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0963, що належить ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0963, що належить ОСОБА_2 .

Участині позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 , ПП «Алан-зем» та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про скасування реєстрації земельної ділянки, відмовлено.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що під час розроблення технічної документації відповідача на підставі розпорядження Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 лютого 2012 року № 61 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державного акта на праві приватної власності на землю» ОСОБА_2 було невірно визначено розташування належної їй земельної ділянки, що призвело до помилкової реєстрації за нею у Державному земельному кадастрі її земельної ділянки в межах земельної ділянки ОСОБА_1 , внаслідок чого порушено право власності позивача на земельну ділянку, яке вона набула у 2003 році, тобто до оформлення земельної ділянки на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому суд зазначив про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 , ПП «Алан-зем» та управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, оскільки з ними відсутній спір щодо належності ОСОБА_1 земельної ділянки.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що місцевий суд дійшов вірного висновку про скасування державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_2 , проведеної на підставі невірно оформленої технічної документації.

Крім того, згідно з рішенням управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області № РВ-015 підставою для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру земельної ділянки ОСОБА_1 стала невірна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0963, у звязку з чим їй рекомендовано зернутися до суду з позовом про скасування реєстрації земельно ділянки з кадастровим номером :07:003:0963.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 593/1876/16-ц з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

У вересні 2017 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,8651 га, що розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, яку вона успадкувала від своєї матері - ОСОБА_4 , якій ця земельна ділянка належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 25 лютого 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 вересня 2008 року, копія якого є в матеріалах справи.

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 лютого 2012 року № 61 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державного акта на право власності на землю» їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації.

На підставі вищевказаного розпорядження ПП «Алан-зем» відповідно до вимог чинного законодавства розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Вищебулатецької сільської ради та території Лубенського району Полтавської області.

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 01 вересня 2014 року № 303 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було затверджено її технічну документацію з кадастровим номером :07:003:0963, технічну документацію було погоджено Держземагентством у Лубенському районі Полтавської області, внесено відомості до Державного земельного кадастру.

Суди не надали належну правову оцінку державному акту на право приватної власності на землю, виданому 04 червня 2003 року на ім`я ОСОБА_1 , в якому є недостовірні відомості, а саме в описі меж від В до Г значаться землі гр. ОСОБА_2 , хоча на 04 червня 2003 року вона не була суміжним землевласником (землекористувачем), оскільки земельну ділянку вона успадкувала після свого батька ОСОБА_5 та отримала свідоцтво про право на спадщину лише 10 січня 2008 року.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Зазначала, що вона отримала державний акт на право приватної власності на землю 04 червня 2003 року, а відповідач у 2003 році або її спадкодавці володіли правом на земельну частку (пай) без визначеня меж на місцевості.

У листопаді 2017 року відділ у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,87 га, що розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується актом на право приватної власності на землю від 04 червня 2003 року (а.с. 6).

06 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, проте їй було відмовлено, оскільки в межах її земельної ділянки знаходиться інша земельна ділянка (а.с. 7).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка прощею 2,8651 га з цільовим призначеним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, з кадастровим номером :07:003:0963 належить ОСОБА_2 (а.с. 34)

Встановлено повний збіг геометричних розмірів земельних ділянок, вказаних у документах ОСОБА_1 та ОСОБА_2

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першої статті 16 ЦК України та частиною першою статті 3 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідноз статтею 55 Закону України «Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У статті 8 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа.

Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Судом установлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 своєю площею, розташуванням, конфігурацією, збігається з даними, які зазначені в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), дійшли обґрунтованого висновку, що під час розроблення технічної документації ОСОБА_2 на підставі розпорядження Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 10 лютого 2012 року № 61 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державного акту на право власності на землю» ОСОБА_2 було невірно визначено розташування належної їй земельної ділянки № НОМЕР_2 , внаслідок такої помилки було порушено право позивача на земельну ділянку, яку вона набула у 2003 році, тобто раніше ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства, порушено її право власності, не є підставою для скасування судового рішення ,оскільки судом встановлено накладення наданої земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 , отриману раніше. При цьому чинним законодавством захищається право власності, набуте у встановленому порядку.

Інші доводи касаційної скарги направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова