Справа № 558/531/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

11 листопада 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

6 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказує про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 28 вересня 2014 року виконавчим комітетом Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області. З відповідачем мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року з відповідачем ОСОБА_2 спільно не проживають. Їхній син проживає з нею. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, належної фінансової допомоги на утримання сина не надає. За час окремого проживання лише двічі фінансово допоміг сумою 2000 гривень. Мінімальна сума витрат на дитину в середньому становить 4000 гривень на місяць, а саме: на одяг - 900 гривень, на харчуванння - 1600 гривень, на ліки 300 гривень, на засоби гігієни та побутову хімію - 700 гривень, оплата за дитячий садок - 150 гривень, на дозвілля - 350 гривень. Вона не працює. Відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має, у власності має пай, постійно їздить на роботу в Польщу та отримує високі доходи, а тому може надавати допомогу на утримання дитини.

З підстав вказаних у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з індексацією такої суми аліментів відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Позивач ОСОБА_1 понесені нею судові витрати просила покласти на відповідача ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась. До суду позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі. У своєму клопотанні позивач також вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 16 вересня, 30 вересня, 29 жовтня та 11 листопада 2019 року не з`явивсь, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця його проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_2 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин та за наявної згоди позивача (а.с. 39), суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 16 вересня, 30 вересня, 29 жовтня та 11 листопада 2019 року.

У вказані судові засідання відповідач та/чи його представник не з`являлися.

Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не подавав.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалось питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7) встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком вказаний відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю позивач ОСОБА_1 .

В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно довідки № 423, виданої 24 липня 2019 року Демидівською селищною радою Рівненської області (а.с. 8) встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, аліменти з відповідача ОСОБА_2 , який згідно позовної заяви їздить на роботу за кордон, підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 , за її вибором на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач постійного місця роботи на має, середньомісячний розмір витрат на дитину складає в середньому 4000,00 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з індексацією такої суми аліментів відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням віку дитини сторін по справі, її потреб, та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру.

Доказів, що спростовували б доводи позивача, відповідачем до суду не подано.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із досліджених в судовому засіданні довідки № 653 від 25 липня 2019 року (а.с. 13), квитанції № 126 від 25 липня 2019 року (а.с. 12), попереднього розрахунку суми судових витрат встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем ОСОБА_1 понесено витрати в розмірі 1000,00 гривень.

За таких обставин, понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000,00 гривень, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягненння аліментів позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 55, 84, 141, 180-184 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (Дві тисячі) гривень щомісячно, з індексацією такої суми аліментів відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1000,00 (Одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (Сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.