Справа №489/1230/19
Провадження №2/489/1151/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 листопада 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Універсальна біржа «Номінал», Південна товарна біржа, заінтересована особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олена Олександрівна про визнання договорів дійсними та встановлення факту належності їх певній особі
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Позивач по справі надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Треті особи у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, свідченням чого є Актовий запис про смерть № 1176 від 13.03.2014 року та підтверджуєтьмя повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 16.05.2019 року.
Гараж НОМЕР_1 який знаходиться в місті Миколаєві автокооператив «Мир-1» із підвалом, загальною площею 22,9 кв.м., цегла, збудований у 1991 році, зареєстрований Південною товарною біржею 29 липня 1996 року, зареєстрований в ММБТІ 20.08.1996 р. за №36, укладений між ОСОБА_7 , з одного боку, та ОСОБА_6 , з іншого боку, належав продавцю на підставі «Свідоцтва про право особистої власності на гараж» виданого виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів 25.07.1996 року на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №193 від 17.08.90, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 25.07.1996 року, за №36.
Договір купівлі-продажу вказаних нерухомих об`єктів підписаний сторонами власноручно. До теперішнього часу ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявили, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.
На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.
Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, бабусі ніхто не роз`яснив що дані договори купівлі-продажу необхідно було оформити у нотаріуса.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на вищевказане майно, що складається з квартири АДРЕСА_2 , та квартири АДРЕСА_1 , гаражу НОМЕР_1, розташований в Автогаражному кооперативі «Мир-1» по вул. Херсонське шосе , що підтверджується Витягом про реєстрацію і Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_6 .
З метою отримання належного йому спадкового майна, що належало його бабусі на момент смерті, позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олені Олександрівні.
Позивач вказує на те, що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на вищевказане майно, оскільки, крім іншого, договори купівлі - продажу нотаріально не були посвідчені.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відразу після укладання договору купівлі-продажу нерухомих об`єктів між сторонами, покупцем було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.
Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.
Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у 1996, 2000 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.
За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.
Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Позивач на теперішній час не має можливості оформити свої спадкові права після смерті бабуся, оскільки договори купівлі-продажу квартир та гаражу не були нотаріально посвідчені.
Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, вимога про визнання договору купівлі-продажу дійсним та підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про встановлення факту належності ОСОБА_6 договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 08.11.2000 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований Універсально біржею "Номінал", договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 № 0661-Н від 09.11.2000 року зареєстрований Універсальною біржею "Номінал" укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , договір купівлі - продажу № 5017 від 29.07.1996 року гаражу НОМЕР_1 в Автогаражному кооперативі " Мир-1" по вулиці Херсонське шосе в місті Миколаєві, посвідчений Південною товарною біржею, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на вищевказане майно, що складається з квартири АДРЕСА_2 , та квартири АДРЕСА_1 , гаражу НОМЕР_1, розташований в Автогаражному кооперативі «Мир-1» по вул. Херсонське шосе , що підтверджується Витягом про реєстрацію і Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_6 .
З метою отримання належного йому спадкового майна, що належало його бабусі на момент смерті, позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олені Олександрівні.
Однак нотаріусом було встановлено, що в наданих ним документах на право власності на нерухоме майно, а саме: договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 0660-Н від 08.11.2000 року, який було посвідчено Універсальною біржею «Номінал», укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , прізвище його бабуся зазначено, як « ОСОБА_6 », в подальшому даний договір купівлі- продажу було зареєстровано в ММБТІ 29.11.2000 року, де її прізвище також зазначено, як « ОСОБА_6 », у договорі купівлі-продажу №0661-Н від 09.11.2000 року який було посвідчено Універсальною біржею «Номінал» укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прізвище бабусі зазначено, як « ОСОБА_6 », в подальшому даний договір купівлі-продажу було зареєстровано в ММБТІ 29.11.2000 року, де її прізвище також зазначено, як « ОСОБА_6 », договорі купівлі-продажу нерухомого майна №5017 від 29.07.1996 р., який було укладено між ОСОБА_5 та « ОСОБА_6 » на російській мові ОСОБА_6 , посвідчений Південною (Южною) Товарною біржею, в подальшому даний договір купівлі-продажу було зареєстровано в ММБТІ 20.08.1996 року.
Свідоцтво про смерть бабусі видано 18 липня 2018 року Виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області серії НОМЕР_2 актовий запис № 100 на ОСОБА_6 .
Таким чином, вказана розбіжність у Свідоцтві про смерть бабусі та договорах купівлі- продажу нерухомого майна не дають можливості оформити свідоцтво про право на спадщину після смерті.
Позивач зазначає, що на час оформлення зазначених договорів купівлі-продажу від 08.11.2000 року, 09.11.2000 року та 20.08.1996 року, бабуся за життя не звертала уваги на правильність написання свого прізвища і лише після її смерті виявились наявні помилки у договорах купівлі-продажу, які перешкоджають йому в праві спадкування за законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995г «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.
Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, а саме надає можливість оформити спадкові права.
Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах перешкоджає позивачу реалізувати право оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності відповідній особі зазначених правовстановлюючих документів є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Універсальна біржа «Номінал», Південна товарна біржа, заінтересована особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олена Олександрівна про визнання договорів дійсними та встановлення факту належності їх певній особі - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу №5017 від 29.07.1996 року нерухомого майна гаражу НОМЕР_1, який знаходиться в місті Миколаєві автокооператив «Мир-1» із підвалом, загальною площею 22,9 кв.м., цегла, збудований у 1991 році, зареєстрований Південною товарною біржею 29 липня 1996 року, зареєстрований в ММБТІ 20.08.1996 р. за №36, укладений між ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_6 , з іншого боку.
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 08.11.2000 р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований Універсальною Біржею «Номінал».
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , №0661-Н від 09.11.2000 року, зареєстрований Універсальною Біржею «Номінал», укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_6 договору купівлі продажу № 5017 від 29.07.1996р. гаражу НОМЕР_1 в Автогаражному кооперативі «Мир-1» по вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, посвідчений Південною товарною біржею, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп., з кожного по 512 грн. 26 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_14 .
Відповідач: ОСОБА_4 : остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_5 : зареєстрований за адресою: АДРЕСА_16 .
Третя особа - Універсальна біржа «Номінал», юридична адреса: м.Миколаїв, пр.Леніна, 81.
Третя особа - Південна товарна біржа, юридична адреса: м.Миколаїв, вул.Наварінська, 3, оф.69
Заінтересована особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олена Олександрівна, юридична адреса: м.Миколаїв, пр..Центральний, 191
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «19» листопада 2019 року.