Справа № 464/2061/19
пр.№ 2/464/1060/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Бондар Н.С.

справа № 464/2061/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

вимоги: про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Потапова Т.І.

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття їх з реєстраційного обліку, покликаючись на порушення її права власності.

Ухвалою судді від 10 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивач бере участь у справі через свого представника, яка скористалася правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча в порядку ст.ст.128-130 ЦПК України повідомлялися про дату, час і місце такого, причин неявки не повідомили та не подали суду відзив на позовну заяву. У порядку ст.280 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ЛКП «Бондарівка» № 1360 від 04 квітня 2019 року та відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України від 18 квітня 2019 року.

Згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири від 16 липня 2015 року позивачка придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Отже позивачка є новим власником спірної квартири та набула право приватної власності на спірну квартиру на законних підставах, оскільки відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до акта житлового органу ЛКП «Бондарівка» від 05 березня 2019 року відповідачі у спірній квартирі не проживають. Відповідач ОСОБА_3 у заяві від 05 квітня 2019 року, долученій позивачем до позову, не заперечує проти задоволення позову, оскільки проживає в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до положень ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника жилого будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналізуючи наведені вище норми закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідно із положеннями ст.64 ЖК України відповідачі не є членами сім`ї позивачки та не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо (ст.810 ЦК України, ст.ст.61, 64 ЖК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Отже позовні вимоги позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням є підставними та обґрунтованими, і суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині.

Щодо вимоги позивачки про зняття з реєстрації відповідачів у спірній квартирі, то така є передчасною, оскільки за ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення право користування житловим приміщенням. Отже у цій частині позову слід відмовити.

Судові витрати

Розподіляючи судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення по 384,20 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловими приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 384,20 грн судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОРКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОРКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

Повне судове рішення складено 05 листопада 2019 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко