Справа № 226/909/18
Провадження № 2/226/567/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря - Козлової Д.В.,

позивач: ПАТ КБ «Приватбанк»,

відповідач: ОСОБА_4 .,

представник відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в обґрунтування якого вказав, що 26.12.2011 року між ним та відповідачем укладений договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає згоду банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору, відповідач зобов`язання, взяті на себе, належним чином не виконав. Станом на 31 грудня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 34162,24 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 878,52 грн., заборгованість з відсотків за користування кредитом - 27154,29 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4026,47 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1602,96 грн. Дану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без участі представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з наданою відповіддю на відзив відповідача, пояснив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг. 26.12.2011 року він отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом. Стосовно форми кредитного договору пояснив, що підписання відповідачем заяви, а також Умов та Тарифів запропонованих банком є відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання та вважається укладеним з моменту надання йому певної форми.

Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Але відповідно до даного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно з Умовами та Правилами картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клаєнта. Згідно з Умовами обслуговування банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та срок дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні в одне ціле - Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обгрунтовані. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлений кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячне платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредити лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строків виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно сроку виконання зобов?язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа № 61 цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору."

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 09.2015 року, (довідка про видачу кредитних карт додається).

Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 16.04.2018 року - до спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 договір ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Також необхідно зауважати, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з?явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги не визнав. Згідно з наданим відзивом на позовну заяву відповідач пояснив, що дійсно. 26.12.2011 року між ним та Позивачем по справі було укладено кредитний договір, за умови якого він отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді кредитного ліміту па платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом. Останній платіж ним було проведено саме 03.02.2014 року, про що свідчить виписка по картовому рахунку (cтop. 17 з 26). Однак в рішенні Димитровського міського суду Донецької області від 04.09.2018 року, вказано, що останній платіж мною було проведено саме 25.07.2014 року, про що свідчить виписка по картовому рахунку (cтop. 15 з 26). При цьому в графі «Деталі операції» вказано, що за 25.07.2014 року це службова операція ГО відміна штрафу за прострочення. Тобто, мною особисто не перераховувалися кошти па кредитний рахунок, а це зробили працівники банку (Позивач) скориставшись своїм службовим положенням.

У зв`язку з тим, що відповідач проживав за іншою адресою, а також з тим, що позов надійшов до суду саме 20.04.2018 року, та його розглянуто 04.09.2018 року, вважає, що у Відповідача па підставі ст.257 Цивільного кодексу України сплинув строк позовної давності, а саме три роки від останньої дати сплати коштів по кредитному договору. Так, пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз`яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим. позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банк) (іншої фінансової установи).

Крім того, статтею 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що Позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви. Однак, Позивач надав суду разом із позовною заявою недостовірні докази, які спростовуються випискою по картковому рахунку на ім`я відповідача.

Також, вважає, що на підставі ст.82 ЦПК України у Позивача не має підстав звільнення від доказування.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого в якості доказу по справі, вбачається, що останній платіж ним проведено саме 03.02.2014 року.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами падання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав йому кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку з порушеннями ним зобов`язань за кредитним договором, станом па 31.12.2017 року загальна заборгованість перед позивачем становить 34162,24 грн., тому числі заборгованість за кредитом 878,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 27154,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 4026,47 грн., разом 32 059,28 грн.

Також, згідно наданого розрахунку Позивачем вказано, що останній платіж ним здійснено саме 03.02.2014 року. Тобто, це дата останнього погашення боргу.

Відповідно до Положення частин 1, 3 статі і 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається вчиненням особою дії. що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Проаналізувавши умови кредитного договору між відповідачем та позивачем у справі, зміст ст.ст. 207, 253, 256, ч.1 ст. 259, ч. 4 ст. 267, 256-259 ЦК України, вбачається, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту па платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України).

Вважає, що до спірних правовідносин можна застосувати загальну позовну давність у 3 (три) роки, а також те, що позивачем пропущений строк позовної давності для стягнення з відповідача заборгованості, який закінчився 03.02.2017 року. При цьому позов Позивачем подано 20.04.2018 року.

Згідно з ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте, позивач не зазначив причини пропущення строку позовної давності.

Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Тобто, у зв`язку зі спливом строку позовної давності для стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором сплив строк і для стягнення процентів за користування кредитними коштами, а також стягнення пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредитних коштів.

Таким чином, вважає, що на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості з нього за кредитним договором від 26.12.2011 року (дата підписання Договору) та 03.02.2014 року (остання дата погашення боргу) сплинув строк позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що є підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

05.06.2019 року на підставі ухвали суду заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 вересня 2018 року за позовом ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасовано та розгляд справи по суті призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 10.00 год. 05.08.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 26 грудня 2011 року між сторонами по справі був укладений Договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується анкетою-заявою позивача від 26.12.2011р., підписаною як позивачем так і відповідачем та відкритий кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 10, 11, 12-35).

При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 11).

Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача станом на 31.12.2017 року загальна заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем становить 34162,24 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 878,52 грн., заборгованість з відсотків за користування кредитом - 27154,29 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4026,47 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1602,96 грн. (а.с. 5-6).

Згідно з інформацією АТ КБ «Приватбанк», за договором від 26.12.2011 року, ОСОБА_4 отримав кредитну картки № НОМЕР_1 зі строком дії карти до останнього дня вересня 2015 року (а.с. 138).

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Невиконання грошового зобов`язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності.

Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов`язання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим, а тому з нього підлягають стягненню сума заборгованості за кредитом 878,52 грн.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно ч.3 цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п.5.3. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.4.9 цього договору.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № № 270 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374 цс17.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів вбачається, що з 01.09.2014 року підвищена до 34,8%, а з 01.04.2015 року до 43,2 % (а.с. 5-8).

Позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку позивачем з 1 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року на 34,80% та з 1 квітня 2015 року у розмірі 43,20 % на прострочену заборгованість є нікчемною, оскільки докази того, що збільшення розміру процентної ставки погоджено із відповідачем відсутні.

Посилання на те, що відповідач підписуючи анкету-заяву надав згоду на підвищення процентної ставки, не можуть бути прийнятими до уваги, так як суперечить положенням статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника про підвищення відсоткової ставки. Проте це не є належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Судом не встановлений факт надіслання відповідачу повідомлення про зміну тарифної ставки за кредитним договором, факт належного повідомлення відповідача не зміг підтвердити і позивач, що вбачається з відповіді на відзив, тому суд вважає незаконним з боку позивача підвищення процентної ставки.

Відповідачем зроблена заява щодо застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Окрім цього, ч.1 ст.259 зазначеного Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки судом не встановлено факту укладення сторонами договору про збільшення позовної давності, доводи позивача про збільнення до 50 років строку позовної давності за кредитним договором, щодо вимог повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів), з посиланням на п.1.1.7.31 Умов договору, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у 3 роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України). При цьому суд враховує постанову ВСУ від 17.09.2014р. № 6-95цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява разом з додатками надійшла до суду 20.04.2018 р., тому суд саме з цієї дати обраховує строк позовної давності.

Відповідач згідно кредитного договору від 26.12.2011 р., отримав кредитну картку, яка має термін дії по останній день вересня 2015 р., таким чином суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом, оскільки строк позовної давності щодо цієї вимоги закінчується 30.09.2018 р.

Оскільки строк дії кредитної картки закінчився 30.09.2015 року, заборгованість по процентах повинна бути розрахована до зазначеної дати. Враховуючи, що процентна ставка за період з 01.09.2014 року по 01.04.2015 року підвищилася до 34,8 %, а з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року підвищилася до 43,2 % (3 роки або 1095 днів), і позивач сплачував проценти виходячи саме із цієї ставки, а не зі ставки 20,4% на рік, яка була встановлена на момент укладення договору, заборгованість з відсотків за користування кредитом повинна становити 196,64 грн. з наступного розрахунку: 878,52 грн.х 20,4 % : 360 дн. х 395 дн.

Заборгованість за процентами станом на 01.09.2014 року (накопичувальним підсумком) становить 106,14 грн.

Загальна заборгованість по процентах за користування кредитом складає 302,78 грн. (196,64 грн. +106,14 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором від 26.12.2011 року станом на 31.12.2017 року складає 1181,30 грн. (302,78 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом +878,52 грн.- заборгованість за кредитом).

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція до якого входить м.Мирноград Донецької області.

Оскільки відповідач був зареєстрований та мешкав в м. Мирнограді Донецької області на час укладення кредитного договору, а також зареєстрований на теперішній час, тому, зважаючи на вищевикладене у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені 4026,47 грн., фіксованої суми штрафу в сумі 500,00 грн., процентної складової штрафу в сумі 1602,96 грн. необхідно відмовити.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено в суді існування заборгованості відповідача перед позивачем, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 1181,30 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати у справі складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду в сумі 1762 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір в сумі 60,93 грн.

На пiдставi ст.ст.207, 253, 256, 257, 259, 261, 267, 546, 549, 612, 625, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 141, 200, 206, 258-259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (місце реєстрації: 01001, м.Київ вул.Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»: заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2011 року, яка виникла станом на 31 грудня 2017 року в сумі: 878,52 грн. - заборгованість за кредитом, 302,78 грн. - заборгованість з відсотків за користування кредитом, а всього 1181 (одна тисяча сто вісімдесят одна),30 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 60 (шістдесят) грн. 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя Петунін І.В.