Провадження №22-ц/812/1890/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б.,

за участі представника приватного виконавця Громадського О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №488/3948/16-ц за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича на ухвалу, яку постановив Корабельний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Чернявської Яни Анатоліївни у приміщенні цього суду 09 вересня 2019 року об 11 годині 30 хвилині, повний текст якої складений 16 вересня 2019 року, за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про арешт майна боржника,

в с т а н о в и л а :

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про арешт майна боржника.

Скарга мотивована тим, що у квітні 2019 року при отримані пенсії в установі Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) ОСОБА_1 . повідомили, що кошти отримати вона не може через те, що її рахунок, на який вона отримує пенсію, арештований. Скаржниця подала письмовий запит, згідно якого просила роз`яснити, ким накладений арешт, оскільки їй було відомо, що виконавче провадження ВП №56624191, яке знаходилося на виконанні Державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області Велькова О.В за виконавчим листом №488/3948/16-ц від 22 серпня 2017 року було закрито. З відповіді, отриманої від Банку, їй стало відомо, що арешт на її рахунок було накладено постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка М.В. від 18 березня 2019 року. 3 червня 2019 року нею було подано клопотання до цього приватного виконавця, однак з його відповіді стало відомо, що вказане клопотання залишилося без вирішення через те, що виконавче провадження №58547891, в рамках якого накладено арешт, було ним же і зупинено з 4 червня 2019 року.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що ОСОБА_1 ніяких документів протягом останніх 4 місяців стосовно виконавчого провадження не отримувала, зокрема і постанови про відкриття виконавчого провадження по справі, постанова приватного виконавця про накладення арешту на пенсію, яка є єдиним джерелом її існування, в повному розмірі суперечить положенням статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що з пенсії за даним видом стягнення не може бути відраховано більше 20%, заявниця просила скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 18 березня 2019 року.

У відзиві на скаргу приватний виконавець Притуляк В.М. просив відмовити у задоволенні скарги.

Відзив мотивований тим, що накладення арешту не є здійсненням відрахування з пенсії; у постанові про арешт коштів від 05 березня 2019 року є застереження: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику», яке свідчить про те, що приватним виконавцем не було накладено арешт на кошти заявниці, на які не може бути звернено стягнення відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»; на підставі клопотання заявника приватним виконавцем 04 червня 2019 року було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2019 р. скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про арешт майна боржника ВП №58547891 від 18 березня 2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять від Пенсійного фонду України, як пенсійні виплати ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570.

Скасовано арешт коштів, які знаходяться на особистому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570, отримані як пенсія від Пенсійного фонду України.

Ухвала суду мотивована тим, що приватний виконавець порушив порядок звернення стягнення на пенсію боржника, визначений статтями 68 та 70 Закону України «Про виконавче провадження», фактично наклавши оскаржуваною постановою арешт на пенсію скаржника у повному обсязі, замість належних 20%, на користь кредитора, що призвело до порушення прав боржника ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що за логікою висновків суду щодо порушення приватним виконавцем приписів вимог Закону «Про виконавче провадження», суд мав зняти арешт з 80%, але зняв арешт з усіх коштів, що є порушенням статті 70 вказаного Закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Вимоги до судового рішення викладені у статтях 263, 264 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції таким вимогам закону в повній мірі не відповідає.

За приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 3 ст. 2 та ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тобто метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень у визначений законом спосіб.

Законом передбачені порядок та підстави оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавчий лист № 488/3948/16-ц, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва 22 серпня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 2007/694-ФЗ.14/19 від 27 грудня 2007 року станом на 26 вересня 2016 року, на суму 23389, 73 доларів США, що еквівалентно 607 913, 72 грн.

В процесі примусового виконання вказаного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 18 березня 2019 року винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , в тому числі, що містяться на рахунках АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 4).

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного Фонду Миколаївської області, належні заявнику суми пенсії перераховуються на її поточний рахунок, який відкритий у філії «Миколаївське РУ» АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», поточний рахунок № НОМЕР_2 , рахунок установи банку № НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно відповіді заступника керівника департаменту по вдосконаленню бізнес-процесів і технологій ГО АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 травня 2019 року на звернення ОСОБА_1 (а.с. 5) 25 березня 2019 року Банк отримав постанову приватного виконавця про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках заявника, на підставі чого наклав арешт на кошти ОСОБА_1 .

На виконання вимог статті 38 Закону приватним виконавцем 04 червня 2019 року винесена постанова про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 488/3948/16-ц про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2017 року, за яким було видано виконавчий документ.

Звертаючись із скаргою до суду, ОСОБА_1 вказувала на невідповідність постанови про арешт від 18 березня 2019 року вимогам статей 68, 70 Закону.

Обов`язки та права державного виконавця визначені ст. 18 Закону.

Зокрема, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей

Частинами 1, 2 статті 48 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Разом із тим, законодавець, визначаючи загальні підстави та способи звернення стягнення за виконавчими документами, передбачив особливий порядок звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1, 2 статті 70 Закону визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Тобто законом передбачено обмеження щодо звернення стягнення на пенсію боржника за виконавчим провадженням.

Оскільки при вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які розміщені на банківських рахунках, приватний виконавець Притуляк В.М. вказаних приписів закону не врахував, що призвело до накладення арешту на грошові кошти боржника у вигляді пенсії в повному обсязі, суд правильно дійшов висновку про порушення приватним виконавцем вимог закону, а саме статей 68, 70 Закону.

Однак, задовольняючи скаргу в цілому та скасовуючи оскаржувану постанову про накладення арешту та арешт в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд не врахував, що у виконавця були повноваження щодо накладення арешту на частину пенсійних коштів в розмірі 20% з врахуванням виду стягнення за виконавчим документом.

За такого колегія суддів дійшла висновку, що судом неправильно застосовані норми процесуального права, тому частково погоджується з аргументами апеляційної скарги і вважає за необхідне в силу положень пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України ухвалу суду змінити, скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, скасувати постанову приватного виконавця Притуляка В.М. про арешт майна боржника від 18 березня 2019 року щодо накладення арешту на 80% грошових коштів, які надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати заявника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570, та скасувати арешт 80% коштів, які знаходяться на особистому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570, отримані як пенсія від Пенсійного фонду України.

Колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що у скарзі ОСОБА_1 оскаржувала іншу постанову, від 05 березня 2019 року, тоді як суд зробив висновки щодо постанови від 18 березня 2019 року, оскільки вони носять формальний характер. Так, за змістом викладених у скарзі обставин, доданої до скарги копії постанови державного виконавця вбачається, що заявник оскаржувала саме постанову приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 18 березня 2019 року щодо накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні №58547891.

Також колегія суддів зауважує, що незалучення до участі у розгляді скарги стягувача за виконавчим провадженням, яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», не вплинуло на права стягувача та на вирішення питання правомірності оскаржуваної постанови з огляду на положення статті 70 Закону, які містять імперативні приписи щодо обмежень при зверненні стягнення на пенсію боржника.

Оскільки апеляційна скарга приватного виконавця задоволена частково, в силу положень статті 141 ЦПК України необхідно провести розподіл судових витрат сплаченого при її поданні судового збору, стягнувши із ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору, а саме 192 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2019 року змінити.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 58547891 від 18 березня 2019 року задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 58547891 від 18 березня 2019 року щодо накладення арешту на 80% грошових коштів, які надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570.

Скасувати арешт 80% коштів, які знаходяться на особистому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 326610, код 14360570, отримані як пенсія від Пенсійного фонду України.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка проживає у будинку АДРЕСА_1 , на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_3 ) 192 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді Т.Б. Кушнірова

В.І. Темнікова

_______________________________________________

Повний текст постанови складений 13 листопада 2019 року