КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/9279/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва, постановленого в складі судді Бабко В.В. 19 серпня 2019 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.03.2011 відповідач отримала кредит в розмірі 2500грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобов?язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредит у встановленому розмірі. Відповідач своєчасно кошти на погашення заборгованості не повернув у зв?язку з чим, станом на 13.05.2018 виникла заборгованість у розмірі 37838,58 грн, з яких: тіло кредиту в розмірі 2661,21 грн, нараховано відсотків за користування кредитом в розмірі 1514,21 грн, нараховано пеня в розмірі 31385,13 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в розмірі 500грн, штраф (процентна складова) в розмірі 1778,03грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року в задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск строку позовної давності.

Відповідно до кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , яка має термін дії до останнього дня березня 2018 року, а потім картку № НОМЕР_2 із терміном дії до останнього дня січня 2018 року.

Вказує, що під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці.

Зазначає, що про факт отримання кредитної картки № НОМЕР_2 свідчить надана Банком виписка по рахунку клієнта, з якої вбачається, що Відповідач користувалась вказаною карткою, знімала кошти з банкоматів, здійснювала оплату в магазинах, вказані операції є неможливими без фізичного пред?явлення кредитної картки. Окрім того вказує, що факт отримання кредиту та карток не заперечується й самим Відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31 січня 2018 року. Банком подано позовну заяву до суду 18.07.2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 09.03.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 09.03.2011, відповідно до якого, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банком зобов?язання виконанні належним чином, відповідач, в свою чергу, зобов?язання належним чином не виконував, не здійснював погашення обов?язкових платежів, чим порушив порядок здійснення погашення заборгованості за кредитом та відсотками.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору утворилась заборгованість, яка складає 37 838,58 грн, з яких: тіло кредиту в розмірі 2661, 21грн, нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 1514, 21 грн, пеня в розмірі 31385,13 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в розмірі 500грн, штраф (процентна складова) в розмірі 1778,03грн.

Як убачається із матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач подавала заяву про застосування строку позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем до ухвалення рішення.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов?язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18.

Згідно з пунктом 1.1.7.11 витягу із Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, вона автоматично пролонгується на такий же строк.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вірно застосувавши положення статей 256, 261 ЦК України, дійшов правильного висновку, про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив передбачений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності звернення до суду, про застосування якого заявила відповідач, оскільки строк дії платіжної картки закінчився у 2012 році, а з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 18 липня 2018 року.

Посилання апелянта на ту обставину, що ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , яка має термін дії до останнього дня березня 2018 року, а потім картку № НОМЕР_2 із терміном дії до останнього дня січня 2018 року, на думку колегії суддів, не свідчать , що ці картки видавалися на продовження рахунку, який був відкритий відповідачу у березні 2011 року , оскільки із виписки за період з 1.01.1999 по 6.10.2019 ( а.с.86-90) не вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами в 2011 році. Картки, на які посилається апелянт були активовані лише в 2014 році. В картці за 2011 рік росходів значиться нуль.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: