Справа № 539/4190/19
Провадження № 2/539/1539/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі головуючого - судді Даценка В.М.

при секретарі судового засідання Джадан І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області, третя особа Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення частки в спільному сумісному майні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області, третя особа Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення частки у спільному сумісному майні.

У позові вказала, що після смерті свого чоловіка вона успадкувала квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,0070 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності земельну ділянку серії ПЛ №208939 від 27.09.2005 року, кадастровий номер :06:006:0093, 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208938, кадастровий номер :06:006:0020 та автомобіль ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 . Право власності на вищевказане спадкове майно виникло на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.09.2008 року за №2-1108/08, якою було визнано мирову угоду між нею та іншим спадкоємцем донькою померлого ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що у вищевказаній ухвалі суду від 10.10.2008 року не було зазначено, що право власності набувається саме на 1/4 частину земельних ділянок, їй видали Державний акт серії ЯЛ №786769 про право власності на земельну ділянку площею 0,0070 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:006:0093 та Державний акт серії ЯЛ №786770 про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :06:006:0020.

Відповідачам по справі належить по 1/4 частині земельної ділянки за вищевказаною адресою, однак, ні вона, ні відповідачі, не можуть розпорядитись належними їм частинами земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку з тим, що їй ОСОБА_1 було видано Державний акт про належність земельної ділянки, площею 0,1000 га в цілому.

Позивач прохає суд визначити, що їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина земельної ділянки, площею 0,0070 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208939 від 27.09.2005 кадастровий номер :06:006:0093.

Визначити, що їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208938, кадастровий номер :06:006:0020.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала суду заяву щодо зміни предмета позову, а саме: прохала визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №786769, площею 0,0070 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:006:0093.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №786770 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, кадастровий номер :06:006:0020.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року у задоволенні заяви позивача щодо зміни предмету позову відмовлено, оскільки у своїй заяві позивач змінює не лише предмет позову, а й підстави позову, і, відповідно цю заяву слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою з одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Крім цього, заява про зміну предмета позову подана була з порушенням строків, передбачених ч.3 ст.49 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 позов підтримала.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, щодо задоволення позову не заперечують.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, докази, заслухавши позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.10), який був чоловіком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складалось з: квартири АДРЕСА_1 , 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,0070 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності земельну ділянку серії ПЛ №208939 від 27.09.2015 року, кадастровий номер :06:006:0093, 1/4 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №208938, кадастровий номер :06:006:0020, автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , а також грошових вкладів в АТ КБ «Приватбанк».

Спадкоємцями на вищевказане спадкове майно були дружина спадкодавця ОСОБА_1 та донька спадкодавця ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що спадкоємці не змогли вирішити питання розподілу спадкового майна у добровільному порядку, спадкоємець ОСОБА_1 вимушена була звернутись до суду і ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.09.2008 року (а.с.12) визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , за якою ОСОБА_1 набула у власність:

- земельну ділянку під забудовою квартири АДРЕСА_1 , площею 0,0070 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку с.ПЛ №208939 від 27.09.2005 року;

- земельну ділянку по обслуговуванню забудови квартири АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га та відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку с.ПЛ № 208938 (кадастровий номер :06:006:0020).

На підставі вказаної ухвали суду від 10.09.2008 року, позивач ОСОБА_1 отримала Державні акти про право власності на земельні ділянки, відомості про які було внесено до Державного земельного кадастру.

Разом з тим, всупереч інформації, яка містилася в Державних актах на право власності на земельну ділянку с. ПЛ №208939 від 27.09.2005 року та с.ПЛ № 208938 від 27.09.2005 року (на які вказано в ухвалі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.09.2008 року), щодо право власності спадкодавця лише на ј частини цих ділянок, за позивачем зареєстровано право власності на земельні ділянки в цілому.

Внаслідок помилкової реєстрації права власності за позивачем і виник цей спір.

Разом із тим, суд вважає, що для відновлення порушеного права позивач обрала неправильний спосіб захисту.

Відповідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведеної норми права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Аналогічне роз`яснення міститься в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року.

Разом із тим, право власності позивача на ј вказаних ділянок підтверджується ухвалою суду та ніким не оспорюється, відтак обраний спосіб захисту не сприятиме відновленню порушеного права. По суті, матиме місце повторне/додаткове визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка вже набула таке право власності.

Відновлення порушеного права вбачається в скасуванні помилково вчинених реєстраційних дій.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області, третя особа Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення частки в спільному сумісному майні - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2019.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко