Справа №477/240/14-ц
Провадження №6/477/107/19
УХВАЛА

про відмову у оголошенні розшуку боржника

13 листопада 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Саукової А.А.,

з секретарем Тристан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2019 року начальник Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 за виконавчим документом про стягнення з нього аліментів.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у Вітовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Під час виконавчого провадження було встановлено, що за місцем реєстрації боржник не проживає.

Рішення боржником не виконується, відомості про його місце проживання чи перебування відсутні, а тому заявник просить оголосити його в розшук.

Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надіслав заяву про розгляд даного подання за відсутності представника та подання задовольнити.

Боржник та стягувач в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 477/240/14-ц та матеріали подання суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26 березня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області ухвалено рішення за яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. . Рішення набрало законної сили 08 квітня 2014 року та 17 квітня 2014 рокувиданий виконавчий лист (а.с.20, 29).

На підставі зазначеного виконавчого документа за заявою стягувача державним виконавцем 06 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження (а.с. 28).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у ЗаконіУкраїни «Про виконавче провадження».

Як зазначено в частині 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України,розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місце знаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В обґрунтування подання наданий акт державного виконавця від 27 вересня 2019 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 4 Вітовського району Миколаївської області боржник не проживає, майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Однак, згідно з абзацом 2, 5 пунктом 8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року №489/20802, зі змінами внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція №489/20802) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

З зазначеного акту державного виконавця вбачається, що проведення виконавчої дії здійснено державним виконавцем в присутності сусідки боржника, водночас в акті відсутні відомості щодо її анкетних даних, що викликає певні сумніви щодо часу та місця складання цього акту.

Отже, вищевказаний акт, складений державним виконавцем 19 квітня 2019 року, не відповідає вимогам встановленим Інструкцією №489/20802.

Крім того, в матеріалах подання наявна довідка Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 17 липня 2019 року про те, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований але не проживає в АДРЕСА_1 , однак у акті державного виконавця від 27 вересня 2019 року зазначено про непроживання боржника в АДРЕСА_1 , тобто за іншою адресою.

Таким чином, суду не надано достатніх доказів про відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, а також не надано будь-яких доказів про його ухилення від виконання рішення суду (довідка про заборгованість, тощо).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 260, 438ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя А.А.Саукова