РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №221/278/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 про стягнення з них боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовував наступним.

15.10.2013р. він надав відповідачу ОСОБА_2 позику в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав власноручно відповідну розписку.

20.11.2018 року позивач направив відповідачу лист претензію про повернення коштів, отриманих за розпискою.

До теперішнього часу кошти відповідачем не повернуті, тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за договором позики в сумі 15000 гривень. .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволені, при цьому позивач визнав ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 повернув йому приблизно у 2016 чи 2017 році спочатку 5000 гривень, а в наступному ще 3500 гривень. Інші суми, на поверненні яких наполягав відповідач, позивач ОСОБА_1 не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно взяв позивач у ОСОБА_1 15000 гривень за договором позики, проте в наступному повному обсязі повернув йому всю суму боргу. Гроші повертав частинами.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2013 року позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 позику в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав власноручно відповідну розписку (а.с.7).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей і договір вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Договір позики укладається у письмовій формі, і, відповідно цього договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені в договорі.

На підставі добутих у судовому засіданні доказів, вищезазначених норм ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 6500 гривень боргу за договором позики з урахуванням повернутих відповідачем 8500 гривень, що визнано позивачем у судовому засіданні (де 15000 грн. сума позики - 8500 грн. повернутих грошей = 6500 грн.).

При цьому суд відзначає, що вважає недоведеним той факт, що відповідачем повернутий борг у повному обсязі, оскільки позивач заперечує проти цього, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Керуючись ст.ст. 526, 612, 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 141, 259, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики 6500,00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 листопада 2019 року

Суддя Т.В. Безрук