Справа № 215/3185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

За участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі №1 в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, та вселення; третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторія Леонідівна,

СУТЬ СПОРУ:

22.07.2016 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 далді квартира) між нею та відповідачем посвідченого 27.11.2000 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А.

27.02.2017 р., 12.04.2017 р. та 24.11.2017 р. уточнивши позовні вимоги а.с.165-171, 189-194 т.1, 1-8 т.2 звернулася також з позовом до ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів: купівлі-продажу від 04.03.2016 р. між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та договору дарування від 18.03.2016 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторією Леонідівною, та вселення в житло.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що її донька ОСОБА_7 вживала наркотичні засоби, заборгувала грошові кошти кредиторам, та запропонувала їй як матері, подарувати свою частку спірної квартири, аби не втратити частину нерухомості. Донька запропонувала приватого нотаріуса Глущенка О.А., який з її слів був її «гарним знайомим», до якого 27.11.2000 року вони з`явилися, але нотаріус дуже поспішав, надав ОСОБА_3 текст договору на білому аркуші паперу, а не на спеціальному бланку. Прочитавш текст вона впевнилася, що є обдарованою, по тексту саме ОСОБА_9 дарить їй частину квартири, довірилася і підписала крім «білих» аркушів договору, ще «пустий» бланк і ще один чистий аркуш.

За декілька днів до підписання договору, донька надала їй для ознайомлення проект договору, де позивач є обдарованою, тому позивач була переконана в добровісності дій доньки, яка переконала позивача, що сама отримає договір в нотаріуса через декілька днів. Так ОСОБА_10 сама займалася «отриманням» договору, та в подальшому під всякими приводами зволікала з наданням договора матері, посилалася на те, що договір вона загубила, на дублікат в неї не вистачає коштів. Потім на підтвердження, надала позивачу копію договору, який ОСОБА_3 приєднала до позову, в цьому договорі ОСОБА_3 також була обдарованою і позивач твердо переконалася, що її права не порушені.

До березня 2016 р. позивач проживала в спірній квартирі, оплачувала комунальні платежі, між нею та дочкою відносини ставали більш напруженими, з за наркотичної залежності дочки. Позивач з онуком ОСОБА_11 перебралася на проживання в домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки зі слів ОСОБА_4 спірну квартиру вона «здала» квартирантам.

14.03.2016 р. дочка побила її і вигнала з будинку по АДРЕСА_2 , та виявилося, що в спірній квартирі проживають нові власники і повернутися позивач туди не може. В Тернівському районному суді м.Кривого Рогу вона дізналася, що на 05.08.2016 р. призначена справа за позовом доньки та онука до неї про визання її втратившею права користування квартирою, та з додатків до позову з`ясувала, що 27.11.2000 року вона подарувала дочці 1/3 частину спірної квартири, а не навпаки, така угода на думку позивача вчинена васлідок омани виходячи з наступного:

1. Позивач була введена в оману і діяла під приводом омани з боку доньки, та не бажала укладення договору дарування на її користь. На введення в оману свідчить вік позивача, її стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного.

2. Договір дарування не мав за сбою реальних юридичних наслідків, адже з 2000 по 2016 роки, тривалий час, позивач продовжила проживати в квартирі та сплачувати за неї.

3. При посвідчені правочину нотаріусом Глущенком О.А. не було виділено частки кожного в спільній сумісній власності квартири. Вказана квартира була приватизована 18.02.1999 р. позивачем ОСОБА_3 під час її роботи на Північному ГЗК, донькою ОСОБА_12 на той час ОСОБА_13 , та малолітнім онуком ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення часток. Також всупереч ст.48 ЦК УРСР нотаріусом не одержано дозвіл з віділу Опіки та піклування на проведення вказаного правочину.

4. Нотаріальний бланк договору АВО№332841 від 27.11.2000 року за реєстровим №564 не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів (далі Реєстр), чим порушено норми глави 8 «Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України», затвердженим Наказом МЮ України від 22.02.2012 р. (далі Порядок).

04.03.2016 р. ОСОБА_4 і ОСОБА_14 продали квартиру ОСОБА_6 , цей похідний правочин повинен бути визнаний недійсним, також з підстав того що нотаріус Донченко В.Л. не перевірила використання бланку нотаріусом Глущенком О.А., який на той час вже припинив свою нотаріальну діяльність, та нотаріальні документи не здав до нотаріальнго архіву.

18.03.2016 р. ОСОБА_6 подарувала спірну квартиру своїй дочці ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 , та представник позивача ОСОБА_1 позов підтримали, вказують також що нотаріус Глущенко О.А. отримав спеціальний бланк АВО№332841 для використання, але в реєстрі відсутні дані як саме цей бланк був використаний. Вказаний нотаріус не здав документи до архіву, його нотаріальна діяльність була припинена, що підтверджується витребуваними судом даними. Ці обставини свідчать, що нотаріус діяв спільно з ОСОБА_4 , з приводу чого позивач зверталася до органів поліції.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечувала, вказувала, що матір діяла добровільно, без ознаків омани.

Відповідач ОСОБА_6 заперечувала проти позову, вказувала, що купила квартиру у ОСОБА_4 , в її інтересах діяла представник, та вона діяла добросовісно, не знаючи про можливий спір по вказаній квартирі. Квартиру подарувала дочці ОСОБА_5 оскільки в дочки були сімейні негаразди, та дочка побоювалася, що чоловік буде ділити майно.

Відповідач ОСОБА_5 заперечувала проти позову, вказувала, що квартиру отримала в дар від матері, та є добросовісним набувачем.

Представник відповідачів, адвокат Залюбовський В.В. проти позову заперечував, надав письмові заперечення а.с.180 т.1, вказує:

1.Позивач вказує, що розписалася на «білому» аркуші договору, та підписала ще один чистий бланк, але як доказ надала до суду копією договору виконаному на спеціальному бланку.

2.Оригіналів договорів ОСОБА_3 до суду не надала, тому невідоме походження договору наданого позивачем до суду.

3.Обидва договори, надані до суду ідентичні, з різницею лише виправлених ПІБ « ОСОБА_15 » і « ОСОБА_16 ».

4. На день укладення договору 27.11.2000 р. власниками квартири були ОСОБА_3 , ОСОБА_10 і неповнолітній ОСОБА_17 по 1/3 частині кожен, тому без дозволу органу опіки ОСОБА_4 не могла подарувати свою частку матері.

5.Нотаріальний бланк 07.11.2000 р. був отриманий нотаріусом Глущенком О.А., що підтверджується довідкою.

6. ОСОБА_3 сама вказує, що мала мотиви для дарування частки квартири дочці, оскільки була одинокою, та потребувала сторонньої допомоги.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Залюбовський В.В. підтримав вказані заперечення, вказує також, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, купуючи квартиру у ОСОБА_18 і ОСОБА_19 не могла знати про наявність перешкод для угоди. Тому у добросовісного набувача майно може бути витребуване тільки з виключних підстав, передбачених ст.388 ЦК України. Крім того вважає, що ОСОБА_3 прпустила трирічний строк пзовної давності передбачений ст.257 ЦК Укераїни, звернувшись д суду з позовом про визнання недійсним договору укладеного 27.11.2000 р.

Третя особа з боку відповідачів без самостійних вимог приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Донченко В.Л. проти позову заперечувала, надала письмові пояснення а.с.49 т.2, які підтримала в судовму засіданні. Вказує, що на час посвідчення правочину 27.11.2000 р. нотаріус Глущенко О.А. керувався ЦК УРСР та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 р. Вказане законодавство на той час, не передбачало визначення часток в праві спільної сумісної власності. Припинення діяльності нотаріусом, та не передача документів до архіву не є сам по собі підставою для визання посвідченого правочину недійсним. Стосовно нотаріального бланку, то бланк був отриманий та використаний нотаріусом.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2016 р. було відкрито провадження по справі, яка призначена до суджового розгляду а.с.29 т.1.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.11.2016 р. було витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донченко В.Л. та нотаріуса Криворізької філії Державного нотаріального архіву копії оспорюваних договорів дарування і купівлі продажу. Дані щодо власника спірної квартири, арештів і заборон з Державного реєстру речових прав а.с.50 т.1.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.10.2017 р. було витребувано від КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» копію інвентарної справи на спірну квартиру а.с.229-230 т.1.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.05.2018 р. було залучено приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Донченко В.Л. до участі у справі як третю особу з боку відповідачів без самостійних позовних вимог а.с.31 т.2.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2018 р. було витребувано з Головного управління державної міграційної служби, Головного управління юстиції в Дніпропетровській області інформацію про зареєстроване місце проживання нотаріуса Глущенка О.А., та про здійснення нотаріусом нотаріальної діяльності, архіву нотаріуса а.с.52-54 т.2.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2019 р. було витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори повний витяг з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (ЕРСБНД) про перевірку нотаріального бланку АВО №332841 а.с.148-149 т.2.

Інші процесуальні дії не вчинялись.

Заслухавши думки сторін, іх представників, пояснення свідків з боку позивача, дослідивши письмові докази надані сторонами, та докази витребувані по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено поясненнями сторін, оспорюваним, витребуваним судом договором дарування частини квартири посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком Олександром Анатолійовичем 27 листопада 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №564, свідоцтвом на право власності на житло а.с.101-103 т.1; то по вказаному договору ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_20 прийняла у дар 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації згідно свідоцтва №98-3 від 18.02.1999 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 1996 р. народження.

Правовідносини між сторонами регулюються законодавством, яке діяло на час укладення договору 27.11.2000 р., тобто виникнення спірних правовідносин. Так згідно ст.57 ЦК УРСР 1963 р. - угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторонни з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Якщо угода визнана недійсною з однієї з зазначених підстав, то потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення одержанного в натурі - відшкодовується його вартість.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки,ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Тобто вирішальними обставинами які повинна довести позивач ОСОБА_3 є наявність умислу на обман у відповідача ОСОБА_4 , та сам факт обману, а також істотність значення обставин, щод яких позивача введен в оману.

Згідно ст.ст.243, 244 ЦК УРСР 1963 р. - за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу, тобто нотаріальна форма договору.

Як видно з вказаної норми, то сторона, яка передає май в дар, повинна діяти добровільно, та безоплатно, без всяких умов передати майно обдарованому.

Суд вважає можливим позов задовольнити, та визнати договір дарування від 27.11.2000 р. недійсним, як укладеного внаслідок обману позивача, та виходить з наступного:

1.Позивач ОСОБА_3 вказує, що нотаріус поспішав, та не виконав усіх необхідних дій при посвідчення правочину, не роз`яснив їй наслідків, вона ознайомилась з іншим текстом договору по якому була обдарованою, а не дарителем майна. Копію такого договору надала їй відповідач ОСОБА_4 .

На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано копію договору дарування частини квартири а.с.10-11 т.1, по якому ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар 1/3 частину спірної квартири.

2. Свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_3 (рідна сестра та невістка позивача) пояснили в суді, що восени 2000 р. ОСОБА_22 була присутня при розмові позивача з дочкою. ОСОБА_4 сказала, що потрібно оформити на матір свою частину квартири, оскільки вона: «заборгувала багато грошей». Розповіла, що в неї є знайомий нотаріус, вона все зробить без матері, за наявності документів: свідоцтва про приватизацію, паспортів, ідентифікаційних кодів. ОСОБА_3 погодилася, їздила з дочкою до нотаріуса, але потям дуже довго чекала підтверджуючих угоду документів. Дочка пояснювала, що документи «довго» роблять, потім казала, що вона їх не зробила, потім «загубила», та на підтвердження дала ОСОБА_3 копію договору по якому ОСОБА_3 була обдарованою. До січня 2016 р. ОСОБА_3 проживала в спірній квартирі, а 23.01.2016 р. перейшла жити до ОСОБА_22 , а потім в будинок по АДРЕСА_2 , оскільки дочка забрала в неї документи, не дає отримувати пенсію, зі слів дочки, остання хоче продати квартиру, в якій зміила замки на вхідних дверях.

3. Постановою судді Тернівського районного суду від 20.04.2016 р. ОСОБА_4 притягнута до адміністративнї відповідальності за ст.173-2 КупАП, встановлено, що 14.03.2016 р. ОСОБА_4 вигнала свою матір ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_2 , висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою а.с.12 т.1. Обставини адміністративного правопорушення ОСОБА_4 визнала.

17.06.2016 р. ОСОБА_3 отримала листа від Тернівського відділення поліції, куди зверталася з приводу омани, та отримала листа, щодо звернення до суду за захистом своїх прав а.с.13.

Вказані докази, на думку суду свідчать про наявність між ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_4 стійких неприязних відносин, відсутність вільного волевиявлення позивача на дарування своєї частки квартири дочці, при вказаних обставинах.

4. Оскаржуваний договір дарування від 27.11.2000 р. тривалий час до січня - березня 2016 р. не спричинив ніяких наслідків піля його укладення. ОСОБА_3 продовжила своє проживання в спірній квартирі і після укладення договору дарування, оскільки вважала, що вана тепер є власницею і частини квартири, яка була приватизована на імя її доньки. Викладене підтверджується наданими позивачем квитанціями про сплату комунальних платежів, які збереглися за період 2015 року та до січня 2016 р.а.с.22-26 т.1. Довідкою про реєстрацію ОСОБА_3 в спірній квартирі на час посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом 04.03.2016 р. на ім.»я ОСОБА_6 а.с.97 т.1

5. Вік позивача 1949 р. народження, відсутність у ОСОБА_3 іншого житла крім спірного, відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдарованому; продовження позивачем проживання в спірній квартирі після укладення договору дарування, свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору дарування.

6. Згідно листа державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву від 22.02.2017 р. а.с.174 т.1, отримати договір дарування посвідчений нотаріусом Глущенком О.А. 27.11.2000 р. за реєстровим №564 на виконаня ухвали суду про витребування доказів неможливо, оскільки нотаріус припинив свою діяльність, документи до нотаріального архіву не передав, та місце їх знаходження невідоме.

7. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Діпропетровській області по ухвалі суду про витребування доказів а.с.78-79 т.2, то нотаріальна діяльність нотаріуса Глущенка О.А. була припинена з 05.08.2005 р., та вказаний нотаріус не виконав наказ управління про передачу нотаріальних справ до архіву, в зв`язку з чим управління юстиції направило відповідні листи до прокуратури Дніпропетровської області. Місце перебування нотаріуса Глущенка О.А. невідомо, та останній оголошений у розшук.

8. Другою криворізькою державною нотаріальною конторою було надано повний витяг з реєстру нотаріальних бланків з інформацією про перевірку нотаріального бланку АВО № 332841, де відповідно до наказу Міістерства юстиції України від 04.11.2009 N 2053/5 «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання», було затвержено Порядок ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів 9 листопада 2009 р. за N 1043/17059 (далі Порядок).

Відповідно до п.1.1. та п. 1.2. цей Порядок регулює ведення Єдиного реєстру та визначає організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання. Відповідно до п. 1.3. Положення, Єдиний реєстр - електронна база даних, що містить інформацію про:

1.2. постачання та отримання бланків державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, приватними нотаріусами;

7. витрачені і недійсні бланки.

Згідно інформаційної довідки а.с.156 т.2 в реєстрі міститься інформація лише про постачання бланку нотаріусу ОСОБА_23 07.11.2000 р., але відсутня інформація про витрачання бланку, саме для посвідчення якого правочину цей бланк був використаний. Для цього відповідно до п.2.6 Порядку, визначено спеціальні коди витрачення бланків.

8. На копії договору дарування а.с.102 т.1 зворот, та на оглянутому судом оригіналі договору дарування у книзі справи №0203 том №7, аркуш №40 приватного нотаріуса Донченко ОСОБА_24 .Л.а.с.85 т.2, видна різниця в розташуванні підпису ОСОБА_3 як дарителя, та підпису ОСОБА_4 як обдарованої. Підпис ОСОБА_4 стоїть мінімально, чітко над лінією в бланкі договору. Підпис ОСОБА_3 розташований значно, на декілька сантимерів вище лінії бланку для підпису

Викладена сукупність фактів та обставин, на думку суду беззаперечно свідчить про факт омани позивача ОСОБА_3 її дочкою ОСОБА_4 за сприяння та участю нотаріуса ОСОБА_23 при укладенні договору дарування 27.11.2000 р., такий договір на підставі ст.57 ЦК УРСР слід визнати недійсним, з поверненням позивачу майна, що було втрачено по вказаній недійсній угоді.

Як наслідок слід визнати недійсними і похідні правочини, які укладені на підставі недійсної угоди, за умови недобросовісності дій учасників цих договорів.

Згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко В.Л. 04 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №238, то по вказаному договору ОСОБА_4 та ОСОБА_14 продали а ОСОБА_6 купила за 52004.00 грн. спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 а.с.68-69.

Відповідно до договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторією Леонідівною 18 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №286, по якому ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла у дар двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 а.с.125-126 т.1.

Відповідно до ст.12 ч.5 ЦК України - добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Судом встановлено, що поведінка як ОСОБА_6 , так і поведінка ОСОБА_5 свідчить про недобросовісність їх дій, виходячи з наступного:

1. Довідкою про реєстрацію ОСОБА_3 в спірній квартирі підтверджується, що на час посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом 04.03.2016 р. на ім`я ОСОБА_6 , покупець знала, що в квартирі зареєстрована ОСОБА_3 а.с.97 т.1, та в неї повинні були виникнути питання з цього приводу до продавців ОСОБА_4 і ОСОБА_14 , або зазначити в договорі умови зняття з реєстрації стороніх осіб, чого в договорі не було оговорено а.с.68-69 т.1.

2. Лише після договору дарування між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 29.03.2016 р. ОСОБА_4 і ОСОБА_14 звернулися до суду з позовом про усунення перешкод до ОСОБА_3 , яким просили суд зобов`язати Тернівський РС ДМС зняти позивача з реєстрації по спірній квартирі, хоча на той час ОСОБА_4 і ОСОБА_14 вже не були юридичними власникам квартири в зв`язку з її продажем, та послідуючем даруванням 18.03.2016 р.

3. Довідкою про реєстрацію ОСОБА_3 в спірній квартирі підтверджується, що на час посвідчення договору дарівання нотаріусом 18.03.2016 р. за яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 спірну квартиру, і даритель і обдарована знали, що в квартирі зареєстрована ОСОБА_3 а.с.144 т.1.

4. Договір дарування був укладений та посвідчений 18.03.2016 р., тобто через два тижні після купівлі квартири ОСОБА_6 у ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , та ОСОБА_6 так і не змогла пояснти суду мотиви такого правочину.

5. Договір дарування 18.03.2016 р. укладено між матір`ю ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_25 , як близькими родичами.

Викладене свідчить про те, що покупець ОСОБА_6 і обдарована ОСОБА_25 діяли не добросовісно, діяли спільно з ОСОБА_4 , та знали про наявність перешкод для укладення вказаних правочинів.

З вищезазначених підстав, судом встановлено також, що нотаріус Донченко ОСОБА_24 . ОСОБА_26 , отримавши інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків, при посвідченні договору купівлі продажду ОСОБА_6 04.03.2016 р. отримала дані лише щодо отримання нотаріального бланку нотаріусом Глущенком О.А. а.с.110 т.1, без даних щодо витрачання цього бланку, тому нотаріус мав право відмовити в посвідчені договору.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При визнанні недійсними правочинів, та повернення осіб в первісний стан, ОСОБА_3 як власник житла, має право на вселення в квартиру АДРЕСА_1 , та її позов підлягає задоволенню.

Оцінюючи заперечення представника позивача з посилання на пропуск строку позовної давності, то суд вважає, що вказаний строк позивачем не пропущено.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, згідно ст.267 ч.4 ЦК України.

Початок строку позовної давності починається з дня коли позивач довідався, або міг довідатися про порушення свого права згідно ст.261 ЦК України, та співпадає з моментом виникнення в ОСОБА_3 права на позов.

Поданням позовної заяви 22.07.2016 р. а.с.2 т.1, з доведеними, на думку суду обставинами, що позивач ОСОБА_3 довідалася про порушення свого права лише 14.03.2016 р., коли ОСОБА_4 вигнала позивача з дому, що встановлено постановою судді по справі про адміністративне правопорушення, та коли ОСОБА_3 не змогла вселитися в квартиру по АДРЕСА_3 яка належала їй на праві власності.

Саме з 14.03.2016 р. у ОСОБА_3 виникло право на позов, яке вона реалізувала в межіх строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77, 78 79, 43, 49, 141, 263-268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, та вселення задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування частини квартири посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком Олександром Анатолійовичем 27 листопада 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №564, по якому ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_20 прийняла у дар 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторією Леонідівною 04 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №238, по якому ОСОБА_4 та ОСОБА_14 продали а ОСОБА_6 купила за 52004.00 грн. двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Визнати недійсним договір дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторією Леонідівною 18 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №286, по якому ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла у дар двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 13.11.2019 р.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 30 днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 ), РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_5 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторія Леонідівна, місце знаходження: 50037, м.Кривий Ріг, вул.Мусоргського, 21/1

СУДДЯ: