Справа № 211/595/19
Провадження № 2/211/832/19
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( заочне )

12 листопада 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик О.В.

за відсутністю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної майну за результатами дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, вказав, що 11.11.2018 року о 22:00 год. водій ОСОБА_3 на перехресті вул. Літке - вул. Магістральна, керуючи т.з. BMW 316 р/н НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою на перехресті рівнозначних доріг, рухаючись по другій дорозі, не надав дорогу т.з. ВАЗ 21101 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який наближався до вказаного перехрестя проїзної частини по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричиненні матеріальні збитки.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП.

Своїми неправомірними діями водій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 14 042,12 гр, а також моральну шкоду, що виразилась в наступному. В наслідок ДТП позивач отримала емоційний стрес, дискомфорт , хвилювання зміні звичайного способу життя.

Розмір збитку складає :

14042,12 грн.- шкода завдана автомобілю;

1536,80 грн. судовий збір ;

1100 грн. - проведення авто товарознавчого дослідження ;

4500 грн. оплата юридичних послуг ФОП « ОСОБА_5 » ;

420 грн. посвідчення довіреності представника ФОП « ОСОБА_5 ».

Просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 14042,12 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати у розмірі 6556,80 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_2 . згідно наданої суду заяви просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, у зв`язку зі сплатою Моторним транспортним страховим бюро України компенсації майнової шкоди у розмірі 14859,04 грн. Позовні вимоги підтримує лише в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та судових витрат у розмірі 6556,80 грн.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11.11.2018 року о 22:00 год. водій ОСОБА_3 на перехресті вул. Літке - вул. Магістральна, керуючи т.з. BMW 316 р/н НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою на перехресті рівнозначних доріг, рухаючись по другій дорозі, не надав дорогу т.з. ВАЗ 21101 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який наближався до вказаного перехрестя проїзної частини по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричиненні матеріальні збитки.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 8).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розпорядником автомобіля ВАЗ 21101 р/н НОМЕР_2 є ОСОБА_1 відповідно до Довіреності від 29 08 2018 року На підставі якої вона уповноважена отримувати належні платежі у випадку спричинення автомобілю пошкодження в результаті ДТП чи заподіяння шкоди ( а.с. 47 ).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д 36/11/18 від 30 11 2018 р. сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику автомобіля ВАЗ 21101 р/н НОМЕР_2 , складає 14042,12 грн. (а.с. 9-32 копія висновку).

Представником позивача в заяві про розгляд справ у його відсутність від 10 06 2019 року зазначено про сплату Моторним транспортним страховим бюро України компенсації майнової шкоди у розмірі 14859,04 грн., про що також надана роздруківка з АТ КБ « ПриватБанк» . Позовні вимоги, відповідно до вищевказаної заяви, сторона позивача не підтримує , однак заяв про залишення позову в цій частині без розгляду чи відмови від позову до суду не надходило, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 14042,12 грн. відмовити у зв`язку зі сплатою майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що винними діями відповідача позивачеві було заподіяно моральну шкоду, оскільки вона вимушена була змінити свій звичний спосіб життя, витрачати кошти на ремонт, юридичні послуги, час на спілкування зі страховими компаніями, відчувала емоційний стрес та дискомфорт.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачеві, у 6 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вартість витрат, які були понесені позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження склала 1100 грн. (а.с. 34 копія квитанції), які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1536,80 грн. , який також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантоване ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у Рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

З матеріалів справи вбачається що представник позивача ОСОБА_2 не є адвокатом, а є фахівцем у галузі права.

Враховуючи, що законодавцем чітко визначено, що стороні по справі компенсується лише витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, щодо фахівця у галузі права нічного не вказано. Тому суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її користь витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в сумі 4500 грн. не підлягає задоволенню, однак витрати на оформлення довіреності в сумі 420 грн. суд вважає такими, що повинні бути стягнуті з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 263-263, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, витрати по справі: судовий збір в розмірі 1536 ( одна тисяча п`ятсот тридцять шість ) грн.. 80 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1100 ( одна тисяча сто ) грн. , витрати на оформлення довіреності в розмірі 420 ( чотириста двадцять ) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко