Ухвала

16 жовтня 2019 року

місто Київ

справа № 753/4399/17

провадження №61-39669св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний та проектний інститут по цивільному будівництву»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, про проведення судового засідання за його особистою участю, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний та проектний інститут по цивільному будівництву» та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва міста 13 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним наказ Міністерства від 27 лютого 2017 року № 76 К/ОС

«Про звільнення з посади директора Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» ОСОБА_1.». Поновлено позивача на посаді директора інституту з 28 лютого 2017 року. Допущено негайне виконання судового рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Ухвалами Верховного Суду від 20 липня 2018 року та від 05 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано із суду першої інстанції справe для розгляду касаційної скарги. Ухвалою від 02 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулось до суду із заявою про проведення судового засідання за особистої участі його представника.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якими врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Під час розгляду клопотання Верховний Суд керується позицією Європейського суду з прав людини, висловленою в рішенні «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року №45783/05. Відповідно до § 32 цього рішення процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що виклик учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності отримання таких пояснень. Враховуючи, що Верховним Судом не встановлено необхідності виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні, а отже, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні та виклик сторін для надання пояснень у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про проведення судового засідання за його особистою участю, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний та проектний інститут по цивільному будівництву» та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко