Справа № 529/910/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про виділ їй в натурі 13/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову остання зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу, вона на праві спільної часткової власності, володіє вказаними вище частинами нерухомого майна. Належна їй частка будинковолодіння фактично виділена в окреме господарство, є ізольованою , має окремий вхід, а земельна ділянка, на якій розташована належна позивачеві частина домогосподарства відокремлена та належить їй на праві приватної власності.

Окрім того, відповідачем, як власником інших 37/50 частин цієї нерухомості, на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області здійснено реальний виділ належної їй частини майна з подальшим припиненням права спільної часткової власності.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду у якому остання просить виділити в натурі 13/50 частки у спільній частковій власності на будинок.

Оскільки ціна позову по вказаній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримала заздалегідь, однак у визначений їй строк, відзиву на позов або інших клопотань суду не подала.

Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 13/50 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що вбачається з належно завіреної копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 04.12.2018 року.

В той же час, як вбачається з вище зазначеного Витягу в склад належної позивачеві частки входить житловий будинок літ. Б-1, сарай літ. б1, вбиральня літ. Е, трубопроводу №4, воріт огорожі №6, огорожі №7.

В подальшому на підставі заяв сторін по справі, 24.10.2018 року рішенням Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області належним частинам бдинковолодіння, розташованих по АДРЕСА_1 було присвоєно окремі адреси. Так відповідно, частині будинковолодіння належного ОСОБА_1 - позивачу по справі присвоєно адресу АДРЕСА_1 , а частині, належній ОСОБА_2 - відповідачу по справі, присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями) в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Слід зазначити, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується зокрема шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна, що прямо передбачено ст. 364 ЦК України. Проте укласти такий договір в даному випадку є неможливим, оскільки співвласник такого нерухомого ОСОБА_1 - відповідач по справі, відмовляється від укладення такого.

Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, від 05.06.2019 року, виготовленого приватним підприємством Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", що за технічними показниками належна позивачеві 13/50 частин домоволодіння є відокремленою і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Окрім цього, належне позивачеві нерухоме майно, яке становить її частину у спільній частковій власності розташоване на земельній ділянці, яка на праві приватної власності належить останній.

Дослідивши докази по справі, як кожен окремо так їх в сукупності, враховуючи вище викладені обставини, а також те, що на даний момент інший співвласник нерухомого майна, частка якої становить 37/50, вже здійснила виділ своєї частки в натурі та фактично припинивши своє право спільної часткової власності на неї, а це в свою чергу, перешкоджає позивачу, як співвласнику такого, вільно володіти та розпоряджатися своєю часткою, що прямо передбачено законом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 363, 364, 367 ЦК України, п.7, 8 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , проживаючої по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, задоволити.

Виділити в натурі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одиницю в окреме будинковолодіння належні їй 13/50 частин садибного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , до складу якої, згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, входить житловий будинок літ. Б-1, погріб літ. б1, вбиральні літ. Е, трубопроводу №4, воріт огорожі №6, огорожі №7.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: