Справа № 204/6423/19
Провадження № 2/204/2/19
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., ознайомившись із клопотанням Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 22 січня 2019 року по справі №191-17/2018 про стягнення з ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання» на користь Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть» 11088,13 білоруських рублів, понесених позивачем внаслідок невизнання митницею країни покупця сертифікату про походження товару форми СТ-1 придатним для застосування пільги з мита та 612,50 білоруських рублів в рахунок погашення витрат державного мита.

06 листопада 2019 року до суду надійшли заперечення представника ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання» Островського І.Р. проти клопотання, згідно яких вказано, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року у справі №904/10083/15 відносно ТОВ «Дніпропетровський завод бурого обладнання» порушено справу про банкрутство та на цей час справа знаходиться в стадії санації підприємства-боржника. Зазначає, що діючим законодавством України передбачено порядок розгляду будь-яких майнових спорів за участю боржника, щодо якого відкрито справу про банкрутство, лише в межах справи про банкрутство та під контролем господарського суду в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство. Враховуючи викладене, просив передати справу до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи про банкрутство.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року порушено провадження у справі № 904/10083/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання", 49019, м.Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул.Ударників, буд.27, та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

На даний час зазначена справа не розглянута та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року поновлено провадження по справі № 904/10083/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (49019, м. Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Ударників, буд.27, ) та призначено судове засідання на 17 грудня 2019 року о 11:30 год.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також вбачається, що відносно боржника порушено справу про банкрутство (санація).

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, передбачено, що кредитор це юридична особа, які має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Абзацом 3 ч.8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

-забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

-забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

-не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

-зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

-не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Оскільки приписи глави 1 розділу IX ЦПК України «Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню» не містять регулювання питання щодо відмови у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд за аналогією застосовує такі ж процесуальні наслідки, передбачені п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що відносно боржника порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та розгляд вимог кредиторів до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство господарським судом,суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, оскільки такі позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням Республіканського унітарного підприємства «Виробниче об`єднання «Белоруснефть», заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод бурого обладнання» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Роз`яснити заявнику, що заявлені ним позовні вимоги можуть бути вирішені в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: