Номер провадження 2/225/1053/2019
Єдиний унікальний номер судової справи 225/5358/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12 листопада 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

представника відповідача - Рижко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до суду звернулася позивач з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме виплатити недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування в розмірі 74 106,18 грн. 51 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалася йому до дня смерті і зберігається у Торецькому об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Позивачці, як спадкоємиці, повинні були виплатити ці гроші на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2019 року.

ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_1 звернулася до Торецького ОУ ПФУ у Донецькій області за виплатою недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 . Недоотриману суму пенсії виплачено 08.08.2019 року в розмірі 45 130,83 грн. за період 01.08.2016 по 31.07.2017 років.

Однак, у свідоцтві про право на спадщину за законом, вбачається, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії станом на 19.09.2018 року за період з 18.09.2015 року по 31.07.2017 року 80 805,11 грн. та невиплаченої пенсії станом на 19.09.2018 року за період з 01.09.2014 року по 17.09.2015 року 38 431,90 грн.

Таким чином сума недоотриманої пенсії становить 74 106,18 грн. (119 237,01 грн. - 45 130,83 грн.).

На звернення представника заявниці стосовно недоотриманої пенсії, працівники Пенсійного фонду повідомили, що виплата цих сум була проведена у відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. При цьому, звернули увагу, що розмір недоотриманої суми пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину до управління Пенсійного фонду України. Заявниця вважає такі дії відповідача незаконними та просить зобов`язати виплатити недоотримані суми пенсії в порядку спадкування в розмірі 74 106,18 грн. 51 коп.

Позивачка та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали заяву, де просили розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними. Просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є чоловіком заявниці ОСОБА_1 (а.с.5-11).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої ним суми пенсії. У свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії станом на 19.09.2018 року за період з 18.09.2015 року по 31.07.2017 року 80 805,11 грн. та невиплаченої пенсії станом на 19.09.2018 року за період з 01.09.2014 року по 17.09.2015 року 38 431,90 грн. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно талону разового доручення від 05.08.2019 (а.с.19) вбачається, що заявниця ОСОБА_1 отримала від Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області недоотриману її чоловіком пенсію в сумі 45 130,83 грн. (а.с.20).

Не погодившись з виплаченою сумою недоотриманої пенсії, представник заявниці звернувся до відповідача з заявою щодо сплати залишку суми недоотриманої пенсії в сумі. За результатами розгляду цієї заяви, уповноважені особи відповідача повідомили, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на це, у відповідача не має законних підстав для виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 у сумі 74106 грн. 51 коп. (а.с.35).

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таке ж саме право непорушності передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 52 цього Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З огляду на це, вбачається, що зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями узгоджується із змістом ст. 1227 ЦК України.

Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а вразі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

При цьому, норми ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивачка, прийнявши спадщину від померлого чоловіка, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Отже, суд приходить до висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону.

Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя її чоловікові пенсії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача суму недоотриманої пенсії в розмірі 74 106,18 грн. в порядку спадкування, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , так як це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування недоотриману суму пенсії в розмірі 74 106 (сімдесят чотири тисячі сто шість) грн. 18 коп., що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесені витрати на сплату судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п.15.5 ч.1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Н.В.Нємиш