24.10.2019 Справа № 363/984/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання сина. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.02.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, перебуваючи в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син. На підставі судового наказу від 10.01.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з позивача на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва стягуються аліменти на утримання сина від першого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку. Разом з тим, позивач матеріально допомагає батьку, який не може самостійно оплачувати лікування. Таким чином, сплата аліментів на двох дітей призвело до стягнення 50% в сукупності заробітку позивача, що ставить його в складне матеріальне становище, а тому ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному проваджені.

В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити. Крім того, зазначив, що з 25.04.2019 року зареєстрований, як безробітний.

Відповідач в судовому засіданні, заперечувала, проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно,починаючи з 03.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17).

Відповідно до судового наказу виданого Вишгородським районним судом Київської області районного суду від 10.01.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , щомісячно аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 30.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Згідно з довідки виданої центром зайнятості Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості №1379 від 11.07.2019 року, ОСОБА_1 з 25.04.2019 року зареєстрований як безробітний в Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості. Дохід за період з 01.05.2019 року по 30.06.2019 становить 15 120,12 грн. (а.с.205).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позовній заяві посилається на те, що з нього стягуються аліменти на утримання іншої дитини, а також те, що він матеріально допомагає батьку на лікування.

Однак, аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , стягуються з ОСОБА_1 з 2014 року, на час лікування батька позивач почав надавати матеріальну допомогу з 2018 року, тобто вказані обставини на які посилається позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів, виникли у нього ще до видачі Вишгородським районним судом судового наказу про стягнення аліментів від 10.01.2019 року.

Враховуючи те, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказані доводи позивача, не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, крім того, розмір стягуваних аліментів відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

За таких обставин, позивачем не надано належних доказів, щодо зміни матеріального стану, у розумінні статті 192 СК України, а тому суд приходить до висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Д. Рудюк