РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2354/18

04.11.19

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Сєчка В.Л.

з участю секретаря Медик Л.О.

адвокатів Сича С.М. Кузьмінського Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Вернигородоцької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту місця відкриття спадщини та постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просить встановити факти, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є житловий будинок АДРЕСА_1 , та постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4

Згідно із заповітом, складеним ОСОБА_4 17 серпня 2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області Кругляк Г.О., зареєстрованим в реєстрі за №49, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_2 , заповідач заповіла позивачеві ОСОБА_1 і внуку ОСОБА_2 в рівних долях кожному; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, та майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку ОСОБА_2.

Мати позивача ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована по АДРЕСА_2 , проте проживала разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Таким чином, позивач є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , в розумінні положень ч.1 ст.1221, ч.3 ст.1268 ЦК України.

Із записів в домовій книзі щодо будинку по АДРЕСА_2 вбачається, що місце проживання спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 на час відкриття спадщини було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4. Проте, виходячи із вищевикладеного, факт реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за однією адресою із місцем реєстрації спадкодавця ОСОБА_4 сам собі не свідчить про те, що він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_4 постійно проживала з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із цим, ОСОБА_2 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

За таких обставин відповідач ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 , рідна сестра позивача, а донька померлої ОСОБА_4 , спадщину не прийняла.

Позивачеві було виплачено недоодержану пенсію її матері ОСОБА_4 за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1761 грн.. В силу ч.1 ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Відтак, вказана сума недоотриманої ОСОБА_4 пенсії була виплачена позивачеві саме як члену її сім`ї, яка проживала разом із нею на день її смерті.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем майна матері.

31.08.2018 позивач звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєва В.Ю., в якій, посилаючись на наведені вище обставини, просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

31.08.2018 приватний нотаріус Кондратьєв В.Ю. надав їй роз`яснення за №295/01-16, в якому, посилаючись на приписи підпунктів 1.12, 1.13 п.1, підпункту 3.22 п.3, підпункту 4.9 п.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, вказав, що нею не надано документів, які б підтверджували, що місце її проживання на день смерті ОСОБА_4 було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. А тому вона не може вважатись спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Водночас, приватний нотаріус роз`яснив їй, що вона має право звернутися з позовом до суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, або про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом про встановлення фактів, що має юридичне значення. Встановлення фактів місця відкриття спадщини та постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачеві для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_4.

При цьому, позивач посилається на положення ст.ст.1221, 1268 ЦК України; постанову Верховного Суду України від 01.08.2018 у справі №212/9157/15-ц; пункти 2, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7; ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та підтвердила обставини наведені в позовній заяві. Зокрема, суду пояснила, що з березня чи з травня 2017 року її мати ОСОБА_4 постійно проживала із нею в будинку по АДРЕСА_1 . Вона отримувала її пенсію по дорученню у відділені пошти. Відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , проте там не проживав більше семи років до дня смерті ОСОБА_4.

Вернигородоцький сільський голова Гуп`як В.П. в судовому засіданні суду пояснив, що померла ОСОБА_4 виховувала свого онука ОСОБА_2 , допомагала йому матеріально, а тому заповіла йому Ѕ частину будинку та решту належного їй майна. Потім онук одружився і виїхав з села. Він не може сказати чи приїжджав ОСОБА_2 до ОСОБА_4. В останні роки життя ОСОБА_4 важко хворіла, в неї були проблеми із пам`яттю, стала блудити. Позивач доглядала за своєю матір`ю ОСОБА_4 , а коли їй стало зовсім зле, то забрала її до себе додому. Йому відомо, що в сільській раді позивач оформила доручення для отримання пенсії її матері. Останніх пів-року життя ОСОБА_4 жила разом із позивачем по АДРЕСА_1 . Позивач займалася похоронами своєї матері. Із розмов сусідів він знає, що ОСОБА_4 померла в с. Вернигородок Козятинського району.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, про що свідчить довідка складена секретарем судових засідань Паращенко Л.І..

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кузьмінський Ю.В. в судовому засіданні позов не визнав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 (а.с.27); земельну ділянку, площею 3,209 га, розташовану на території Вернигородоцької сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 26); майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку ОСОБА_2

Згідно із заповітом, складеним ОСОБА_4 17 серпня 2007 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області Кругляк Г.О., зареєстрованим в реєстрі за №49, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_2 , заповідач заповіла позивачеві ОСОБА_1 і внуку ОСОБА_2 в рівних долях кожному; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,209 га, що розміщена на території Вернигородоцької сільської ради, та майновий пай в майновому фонді майна КСТП «Вернигородоцький» в СВК «Вернигородоцьке» - внуку ОСОБА_2 (а.с.14).

31.08.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєва В.Ю. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с.30-31).

Згідно роз`яснень за №295/01-16 від 31.08.2018 наданих позивачеві приватним нотаріусом Кондратьєвим В.Ю., останній посилаючись на приписи підпунктів 1.12, 1.13 п.1, підпункту 3.22 п.3, підпункту 4.9 п.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, вказав, що позивачем не надано документів, які б підтверджували, що місце її проживання на день смерті ОСОБА_4 було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. А тому вона не може вважатись спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , в розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Водночас, приватний нотаріус роз`яснив їй, що вона має право звернутися з позовом до суду про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, або про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини (а.с.32).

Той факт, що позивач проживала разом із матір`ю на момент відкриття спадщини підтверджується довідкою №651 від 02.08.2018, згідно якої спадкодавець ОСОБА_4 на день смерті проживала разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство (а.с.15) та показами представника відповідача - Вернигородоцького сільського голови Гуп`яка В.П. та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 . Згідно записів в домовій книзі щодо будинку по АДРЕСА_1 позивач проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с.18-22). Згідно довідки Козятинського об`єднаного УПФУ Вінницької області №1102/09-35/02 від 22.08.2018 позивачеві ОСОБА_1 10.11.2017 було виплачено недоодержану пенсію за дні життя її матері ОСОБА_4 за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1761 грн. 23 коп. (а.с.29).

Згідно довідки №710 від 16.08.2018 спадкодавецьОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16). Із записів в домовій книзі щодо будинку по АДРЕСА_2 вбачається, що місце проживання спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 на час відкриття спадщини було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4 (а.с.22-25).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона може підтвердити, що ОСОБА_4 проживала до смерті у своєї доньки ОСОБА_1 .. Позивач її лікувала і хоронила. В серпні - вересні 2017 році вона була у позивача вдома, тому що виплачувала її матері гроші за пай. ОСОБА_4 , в її присутності та водія, розписалася у відомості за отримані гроші.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_4 проживала до смерті у своєї доньки ОСОБА_1 в с. Вернигородок Козятинського району. Позивач зверталася в сільську раду за свідоцтвом про смерть своєї матері ОСОБА_4 , вона надавала лікарський висновок. Також як працівник сільської ради, вона складала акт, коли виплачувалися гроші за пай ОСОБА_4 і була вдома у позивача. ОСОБА_4 тоді хворіла і була вже лежачою.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що з весни 2017 року ОСОБА_4 проживала до смерті у своєї доньки ОСОБА_1 в с. Вернигородок Козятинського району. Він приходив до позивача часто, тому що купував у неї молоко. Тому він знав, що ОСОБА_4 хворіла і позивач за нею доглядала.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він живе по сусідству з позивачем. Він знає, що останніх два роки до своєї смерті ОСОБА_4 проживала у своєї доньки ОСОБА_1 в с . Вернигородок Козятинського району. ОСОБА_4 померла у будинку доньки ОСОБА_1 , а ховали її в с. Верболози Козятинського району. В день смерті ОСОБА_4 він був у будинку позивача.

Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів, що узгоджується з правовою позицією висловленою висловленою ВС у справі №633/344/16-ц від 28.02.2018.

Від встановлення факту постійного проживання позивача разом з її матір`ю станом на час відкриття спадщини, залежить виникнення спадкових прав та можливість їхньої подальшої реалізації, у зв`язку з чим, суд оцінивши докази, дійшов висновку, що ОСОБА_4 на день смерті проживала разом із спадкоємницею ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , постійно проживала разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Вернигородоцька сільська рада Козятинського району , знаходиться за адресою: вул. Центральна, 37 с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області.

Відповідач: ОСОБА_2 прож. АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , прож. АДРЕСА_3 . Повне судове рішення виготовлене 12.11.2019.

Суддя - підпис - В.Л. Сєчко

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

Дата документу 04.11.19