Справа № 185/6726/19
Провадження № 2/185/3573/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
1280,00 грн. - заборгованість за тілом позики;
Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі.
Позивач у судове засідання не з`явилася, проте у своєму позові зазначила, що просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Письмовий відзив на позов не надав.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 21 липня 2017 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_3 , яка змінила своє прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу(арк.с.9), було укладено договір позики грошей(арк.с.4) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 1280,00 грн., а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором 04 серпня 2017 року, наведеного у пункті 4.1 договору позики грошей.
Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
21 липня 2017 року ОСОБА_2 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_3 грошей у сумі 1280,00 грн.(арк.с.5).
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Таким чином в частині стягнення боргу в сумі 1280,00 грн. позов підлягає задоволенню.
Пунктом 4.2 Договору позики грошей передбачено, що в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10 % процентів за кожен день користування позикою (3650 % річних або 3660 % річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір не в такій сумі 961,28 грн., сплачений останньою при подачі позову, що підтверджується квитанцією(арк.с.1), а в такій сумі 768,40 грн., що буде відповідати пропорційності задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст.263, 264, 265, 280-283 ЦПК України суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
1280,00 грн. - заборгованість за тілом позики;
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 768,40 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.

Суддя: В. О. Головін