ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6445/19 Номер провадження 22-ц/814/2805/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Хіль Л.М.

суддів: Гальонкіна С.А., Бутенко С.Б.,

розглянувши в порядку письмово провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2019 року ухваленого під головуванням судді Блажко І.О.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтуванні позовних вимог вказувала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 на вихованні та утриманні у неї залишився син ОСОБА_3 , який на даний час є повнолітнім, але не працює, навчається на денному відділенні Полтавського Політехнічного коледжу і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Також вказувала, що остання виплата аліментів була у травні 2019 року в сумі 1000 грн.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у розмірі ј частки з усіх видів заробітку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період навчання у розмірі ј частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову з 16 липня 2019 року до 30 червня 2020 року, тобто до закінчення терміну навчання у навчальному закладі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку із продовженням навчання повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, будучи працездатним, має можливість надавати у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при визначенні розміру аліментів, районний суд зазначив, що ОСОБА_2 має малолітню дитину, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від іншого шлюбу та знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що рішення суду оскаржує частково.

Вказував, що при ухваленні рішення судом не враховано, що після досягнення сином повноліття, він добровільно надавав йому грошові кошти та сплатив 7 140 грн., що має документальне підтвердження. Вважав, що вказана суму повинна бути врахована при ухваленні рішення.

Також посилався на те, що судом не враховано той факт, що він не працює, навчається на платній основі в Харківській державній академії фізичної культури та має обмежені матеріальні можливості.

Посилався, що суд не взяв до уваги , що його син ОСОБА_3 навчається в коледжі на денній основі за державним замовленням і за умови хорошої поведінки і хороших оцінок має отримувати стипендію.

Вказував також на безпідставне на його думку стягнення з нього судового збору.

З врахуванням викладеного апелянт прохає рішення Октябрського районного суду м. Полтави скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі -1000 грн., до припинення навчання, але не більше, ніж до 23 років.

04 листопада 2019 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому вона прохала відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечення ОСОБА_2 вказувала, що рішення місцевого суду є законним і обґрунтованим і прийняте з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Вказувала, що син стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги та перебуває на її повному утриманні. Крім того зазначала, що вона не працює у зв`язку зі станом здоров`я. Також зазначала, що батько дитини, ОСОБА_1 , має можливість надавати грошову допомогу, оскільки є працездатним, а також отримує додаткові кошти за квартиру, яку здає в оренду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 30 травня 2005 року (а.с.2).

В період шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9), який в даний час проживає з матір`ю та навчається в Полтавському політехнічному коледжі НТУ «Харківський політехнічний інститут», що підтверджується довідкою №159 від 12 липня 2019 року (а.с.8). Плановий термін закінчення навчання з отриманням диплома молодшого спеціаліста 30 червня 2020 р.

Місцевим судом також встановлено, що 26 серпня 2008 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 10). Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.37).

Місцевим судом в ухваленому рішенні вказано, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, місцевий суд враховував, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною та не має змоги повністю утримувати повнолітнього сина на період його навчання.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст.198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з частиною першою ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції дійшовши висновку про задоволення позову, не врахував той факт, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею не більш ніж 23 роки, за умови навчання та при потребі у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та при наявності у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд не взяв до уваги те, що відповідач не працює, навчається на платній основі в Харківській державній академії фізичної культури та внаслідок цього має тяжкий матеріальний стан.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної постанови.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:

стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина;

стан здоров`я й матеріальне становище повнолітніх дочки, сина та платника аліментів;

наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дочки, сина;

інші обставини, що мають істотне значення.

Стан здоров`я підтверджується відповідними медичними висновками. Матеріальне становище особи визначається, виходячи з вартості приналежного їй майна, рівня її доходів, а також величини витрат, які здійснюються нею на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2002 p. № 869) затверджений Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік). В Переліку визначено види доходів, з яких провадиться утримання аліментів, а також види доходів, з яких утримання аліментів не провадиться.

Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп`ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Матеріальний стан відповідача матеріалами справи не підтверджений та не визначений.

В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Положення ч.2 ст. 182 СК України стосовно мінімального розміру аліментів , не застосовується при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей , а тому місцевим судом безпідставно вказано в рішенні на це.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не зважаючи на вище вказані обставини, визнає свій обов`язок по утриманню сина на період його навчання та згоден виплачувати кошти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

З врахуванням аналізу матеріалів справи колегія суддів приходить до висновку, що саме в такій сумі підлягають стягненню аліменти з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення, суд посилався на ту обставину, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює в зв`язку з цим, але вказана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами.

Фактично судом не досліджено матеріальний стан позивачки взагалі та її участь в утриманні сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , хоча її участь передбачена чинним законодавством в разі можливості надання такої допомоги.

У справі «Богатова проти України» (заява № 5231/04, рішення від 7 жовтня 2010 року) Європейський суд посилався на свою попередню практику у справах проти України (зокрема у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00)) і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що національні суди, цілком ігноруючи аргументи заявниці, які були доречними і важливими, не надали належного обґрунтування своїм рішенням, що призвело до порушення права заявниці на справедливий судовий розгляд.

Добровільно сплачені кошти відповідачем своєму синові ОСОБА_3 не підлягають врахуванню при стягненні аліментів, оскільки відсутні докази що вони надавалися в рахунок майбутніх аліментів.

Вимога апелянта про скасування судового збору є безпідставною.

За таких обставин оскаржуване рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст. 376, 381, 384 ЦПК України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2019 року скасувати, ухвалите нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 , аліменти у твердій грошовій сумі - 1000 грн. на період навчання починаючи з дня пред`явлення позову 16 липня 2019 року і до припинення терміну навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

С.Б. Бутенко