Справа № 450/463/17 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1843/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення пені, інфляційних витрат, трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

В обгрунтування позову зазначає, що 15.08.2012 року сталась ДТП за участю автомобіля «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР ПРАДО» під керуванням ОСОБА_3 , відповідальність якого застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», та автомобіля марки ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_1 . 18.10.2012 року, на підставі заяви, поданої до НАСК «ОРАНТА» та висновку автотоварознавчої експертизи, між ОСОБА_1 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було визначено розмір страхового відшкодування в сумі 11 834, 61 грн., однак відповідач зобов`язань за договором страхування не виконав і тільки після звернення до суду з позовом перерахував ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 11 834, 61 грн., яку позивач отримав 02.12.2016 року. Ні пені, ні інфляційних втрат, ні трьох процентів річних внаслідок знецінення коштів, які були нараховані в 2012 році і не були виплачені у встановлений термін з вини страховика, позивач не отримував. Претензію ОСОБА_5 З ОСОБА_6 від 20.12.2016 року HACK «ОРАНТА» визнала частково, повідомивши, що «пеня в розмірі 11 689,68 грн. буде виплачена найближчим часом», однак таке ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не було виплачено. У виплаті інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідач відмовив, посилаючись на те, що такі виплати не передбачені Законами України. Враховуючи наведене, HACK «ОРАНТА» зобов`язана з суми простроченого страхового відшкодування 11 834,61 грн. за період з 18.10.2012 року (час прийняття рішення про страхове відшкодування) по 02.12.2016 року (час виплати страхового відшкодування) сплатити страхувальнику 14 348,64 грн. пені, 11 889,71 грн. інфляційних втрат і три проценти річних в сумі 1465 грн., що разом становить 27 703,35 грн. Крім того, в процесі розгляду двох цивільних справ щодо виплати страхового відшкодування та інфляційних втрат протягом двох років, позивач поніс судові витрати у вигляді оплати судового збору та оплати за надання правової допомоги, а відтак просив стягнути із відповідача на користь позивача неустойку за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 14 348, 64 грн.. інфляційні втрати в розмірі 11 889, 71 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1465 грн., всього 27 703, 25 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вважає що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що 02.12.2016 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виконала тільки в частині виплати страхового відшкодування та не виплатила суму пені, інфляційних втрат і трьох процентів річних, які зобов`язана була сплатити у відповідності до ст. 625 ЦК України, погодившись при цьому виплатити пеню. Зазначає, що 15.02.2017 року звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача інфляційних втрат, трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак вважає, що строк позовної давності ним не пропущено. Вказує на те, що судом першої інстанції не дотримано норм чинного законодавства, не надано оцінки доказам, які підтверджували фактичну дату часткового виконання відповідачем своїх зобов`язань, визнання ним суми пені та його відмова від сплати позивачу суми інфляційних втрат і трьох процентів річних від суми заборгованості.

Враховуючи зазначене просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача НАСК «ОРАНТА» визнаної ним суми пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 14 348, 64 грн., інфляційних втрат в сумі 11 889, 71 грн., трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 1465 грн. та судових витрат задовольнити в повному обсязі.

04 листопада 2019 року представник позивача Ганич ОСОБА_7 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА»» через канцелярію суду подали спільну заяву за підписами представника позивача Ганича І.М. та представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА»», ОСОБА_8 у якій просили затвердити мирову угоду, текст якої складений та підписаний сторонами 04 листопада 2019 року, долучили до спільної письмової заяви про затвердження мирової угоди, за умовами якої позивач, ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Старосамбірським РВ УМВС України у Львівській області 11.09.1997 року, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 , що проживає за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Велике, АДРЕСА_1 інтересах якого на підставі договору №07/15-ц про надання правової допомоги від 13.05.2015 року діє адвокат Ганич Іван Миколайович, з однієї сторони, та відповідач, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» (скорочена назва ПАТ «НАСК «Оранта»»), в особі її представника начальника відділу правового та кадрового забезпечення Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта» Гульки Наталії Орестівни, що діє на підставі довіреності №08-03-05/167-19 від 11.10.2019 року, з другої сторони уклали мирову угоду про таке:

«1.Сторони в процесі розгляду Львівським апеляційним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА»», в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА»», про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, керуючись вимогами ст. 43, ст.207 ЦПК України, дійшли згоди укласти мирову угоду щодо предмета спору вищезазначеної судової справи.

2. Сторони дійшли згоди, що відповідач повинен сплатити на користь позивача загальну грошову суму у розмірі 20 000,00 грн., що включає: 1600,00 грн. понесені витрати у зв`язку із сплатою судового збору, 6041,73 грн. понесені витрати на правову допомогу, пеню в розмірі 1653,20 грн. за період з 16.01.2013 року по 16.01.2014 року, 9640,07 грн. інфляційні втрати за період з 16.01.2013 року по 16.01.2016 року, 1065,00 грн. 3% річних за період з 16.01.2013 року по 16.01.2016 року за прострочення виплати суми страхового відшкодування у розмірі 11 834,61 грн. за пошкоджений транспортний засіб ВАЗ 2108 д.р.н. НОМЕР_1 в результаті ДТП, що мала місце 15.02.2012 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Загальну грошову суму у розмірі 20 000,00 грн. відповідач зобов`язується сплатити позивачу протягом п`яти робочих днів після одержання ухвали суду з визнання мирової угоди та перерахувати готівкою в АТ «Ощадбанк» «за системою швидка копійка».

4. Дана мирова угода остаточно закріплює суму, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відносно заявлених позовних вимог по справі №450/463/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА»».

5.Сторонам роз`яснено судом та зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами даної мирової угоди відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України.

6.Дана мирова угода вступає в силу з моменту її визнання Львівським апеляційним судом та діє до її остаточного виконання сторонами.

7.Дана мирова угода складена на 1-му аркуші у 3-х примірниках, з яких: один примірник для суду та по одному для кожної із сторін.»

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши заяву представника позивача Ганича ОСОБА_7 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА»» про затвердження мирової угоди та зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди, суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчиняти відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частина 5 ст.207 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Стаття 373 ЦПК України передбачає, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову або про затвердження мирової угоди сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі. (ч.2 ст. 373 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що умови мирової угоди, про затвердження якої письмово звернулися представник позивача Ганич І.М. та ПАТ «НАСК «Оранта»» у даній справі, відповідають вимогам ст. 207 ЦПК України, сторонам зрозумілі наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України.

У тексті мирової угоди (п.4) сторони зазначили, що дана мирова угода остаточно закріплює суму, яку відповідач, ПАТ «НАСК «ОРАНТА»», зобов`язаний сплатити позивачу, ОСОБА_1 , відносно заявлених позовних вимог по справі №450/463/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта»».

На думку колегії суддів, мирова угода, укладена 04.11.2019 року між представником позивача ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта»», як така, що не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін чи інших осіб, свідчить про наявність передбачених законом підстав для затвердження мирової угоди, що є підставою для визнання нечинним рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року та закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 207, 367, 368, 373, п.3 ч.1 ст. 374, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити мирову угоду, укладену між представником позивача ОСОБА_2 та представником ПАТ «НАСК «Оранта»», згідно з якою:

«1. Сторони дійшли згоди, що відповідач повинен сплатити на користь позивача загальну грошову суму у розмірі 20 000,00 грн., що включає: 1600,00 грн. понесені витрати у зв`язку із сплатою судового збору, 6041,73 грн. понесені витрати на правову допомогу, пеню в розмірі 1653,20 грн. за період з 16.01.2013 року по 16.01.2014 року, 9640,07 грн. інфляційні втрати за період з 16.01.2013 року по 16.01.2016 року, 1065,00 грн. 3% річних за період з 16.01.2013 року по 16.01.2016 року за прострочення виплати суми страхового відшкодування у розмірі 11 834,61 грн. за пошкоджений транспортний засіб ВАЗ 2108 д.р.н. НОМЕР_1 в результаті ДТП, що мала місце 15.02.2012 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Загальну грошову суму у розмірі 20 000,00 грн. відповідач зобов`язується сплатити позивачу протягом п`яти робочих днів після одержання ухвали суду з визнання мирової угоди та перерахувати готівкою в АТ «Ощадбанк» «за системою швидка копійка».

3. Дана мирова угода остаточно закріплює суму, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відносно заявлених позовних вимог по справі №450/463/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта»».

4.Сторонам роз`яснено судом та зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами даної мирової угоди відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України.

5.Дана мирова угода вступає в силу з моменту її визнання Львівським апеляційним судом та діє до її остаточного виконання сторонами.»

Визнати нечинним рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року, провадження у справі закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Ухвала складена 13.11.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.