Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 221/1839/15-ц

провадження № 61-214св17

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль»,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідач -ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Баркова В. М., Мироненко І. П., Попової С. А., а також касаційну скаргу ОСОБА_2 на додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Мироненко І. П., Баркова В. М., Биліни Т. І.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності.

У січні 2016 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 26 липня 2017 року у складі судді Мохова Є. І. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 Зустрічну повну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю сторін: меблі «Стінка», набір м`яких меблів, телевізор, холодильник. Визнано право власності по 1/2 частині на майно: меблі «Стінка» вартістю 6 000,00 грн, набір м`яких меблів вартістю 4 500,00 грн, телевізор вартістю 2 500,00 грн, холодильник вартістю 5 000,00 грн за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини майна: меблів «Стінка», набору м`яких меблів, телевізора, холодильника у сумі 9 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину сплаченого ОСОБА_3 боргового зобов`язання по кредитному договору від 27 березня 2008 року № 014/11-134/82/157811 в період з 01 червня 2011 року по 31 грудня 2016 року у сумі 39 999,29 грн. Виключено з переліку спільної сумісної власності автомобіль RENAULT MEGANE SCENISC, державний знак НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на автомобіль RENAULT MEGANE SCENISC, державний знак НОМЕР_1 . В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині поділу майна, що встановлене в квартирі АДРЕСА_1 та в частині поділу ролет на гараж і комп`ютера скасовано. Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26 липня 2017 року в частині виключення автомобіля з переліку спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_3 права особистої приватної власності на автомобіль скасовано, а рішення суду в іншій частині поділу спільного майна подружжя змінено. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на встановлені в квартирі АДРЕСА_1 опалення вартістю 15 000,00 грн, вісім пластикових вікон вартістю 10 000,00 грн, нову покрівлю вартістю 10 000,00 грн, сайдинг вартістю 10 000,00 грн, кований паркан і ворота на подвір`ї вартістю 10 000,00 грн, дворову плитку вартістю 15 000,00 грн, гіпсокартон вартістю 15 000,00 грн, кахель у ванній та кухні вартістю 8 000,00 грн, камін вартістю 5 000,00 грн, душову кабіну вартістю 5 000,00 грн, унітаз вартістю 5 000,00 грн, четверо кімнатних дверей вартістю 6 000,00 грн, вхідні пластикові двері вартістю 5 000,00 грн та теплу підлогу і ламінат вартістю 5 000,00 грн, на загальну суму 124 000,00 грн. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ролети на гараж вартістю 10 000,00 грн і комп`ютер вартістю 10 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частини ремонту в сумі 62 000,00 грн; вартість ролет та комп`ютера в сумі 10 000,00 грн. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної власності на автомобіль RENAULT MEGANE SCENIK, державний номер НОМЕР_1 , по 1/2 частці за кожним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на побутове майно: бойлер вартістю 3 000,00 грн, стінку вартістю 6 000,00 грн, холодильник вартістю 5 000,00 грн, м`які меблі вартістю 4 500,00 грн та телевізор вартістю 2 500,00 грн, на загальну суму 21 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини побутового майна в сумі 10 500,00 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині виключення автомобіля RENAULT MEGANE SCENIK, державний номер НОМЕР_1 , з переліку спільної сумісної власності та визнання за ним права особистої приватної власності на цей автомобіль відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Донецького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 241,43 грн та 300,13 грн компенсації за відрив від звичайних занять. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 570,98 грн в рахунок компенсації за відрив від звичайних занять. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У січні 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_3 надійшла касаційна скарга, у якій він просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду (в частині її касаційного оскарження).

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, у якій просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції у відмовленій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву, стягнувши із ОСОБА_3 на його користь 10 949,95 грн.

Ухвалами Верховного Суду від 26 лютого 2018 року, від 20 липня 2018 року та від 10 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаними касаційними скаргами у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, за касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року, а також за касаційною скаргою ОСОБА_2 на додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. О. Кузнєцов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук