Справа № 510/804/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.11.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконком Ренійської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином сповіщений в порядку ст.129 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не явився, про причини неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч.4ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Представник третьої особи Ренійської міської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без їх участі.

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія будинкової книги; копія договору купівлі продажу від 14.02.2019р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.02.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом та просила визнати відповідача, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 , та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що вона є власником вищезазначеної квартири, в якому мешкає. На житлоплощі вказаної квартири зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 колишній власник квартири. Однак, відповідач наразі не проживає на житлоплощі вказаної квартири, а зареєстрований як колишній власник квартири. У зв`язку із реєстрацією відповідача на житлоплощі, позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природніх ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Як вже зазначалось, відповідач є колишнім власником квартири, який з 2013р. там не проживає, а, тому сервітут який було встановлено, щодо користування квартирою припинився, так як відповідач не використовував її протягом трьох років підряд.

П. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.

Враховуючи викладені обставини, та відповідні норми права вважаємо, що на підставі п 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України право відповідача на користування квартирою припинилось, тому його можливо визнати в судовому порядку таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку доводів позивача, викладених у позові, враховуючи, що відповідач не проживає у квартирі з моменту її продажу, в якому він числяться зареєстрованим, він не є власником житла, у якому прописаний, договором, законом або іншими документами не встановлено його право користування будинком, він не бере участь по догляду за нерухомим майном, не сплачує комунальні послуги, інші витрати, пов`язанні з утриманням нерухомого майна, тощо. Згідно наданих документів, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , на житлоплощі якого числяться прописаний відповідач. У зв`язку із тим, що відповідач не проживає на житлоплощі будинку більше трьох років, яких-небудь витрат по утриманню житла він не несе, його особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування ним житлоплощею з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином, є правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 402, 406 ЦК України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2 , визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков