провадження № 2-р/752/16/19
УХВАЛА

11.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебувала справа № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку.

В жовтні 2019 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення додаткового рішення суду у цивільній справі № 752/24280/17, в якій заявниця просить роз`яснити додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року в задоволенні позову було відмовлено. 12.04.2018 року у справі було ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого було компенсовано за рахунок держави, в порядку встановленому КМУ, та стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн. Звернувшись до ГУ ДКС України в м. Києві із заявою про прийняття до виконання додаткового рішення суду від 12.04.2018 року, надавши при цьому оригінал виконавчого листа, відповідачу ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки, рішення суду та виконавчий лист в частині стягнення цих коштів є неясним та незрозумілим, а саме: з якої саме державної установи та з яких саме бюджетних кошторисів необхідно компенсувати понесені відповідачем судові витрати на послуги з перекладу. З огляду на викладене, заявниця вимушена звернутись до суду із даною заявою та просить суд роз`яснити додаткове рішення суду від 12.04.2018 року в частині компенсації судових витрат за переклад документів за рахунок держави, а саме: з якої саме державної установи/з яких бюджетних кошторисів компенсувати судові витрати за переклад документів згідно рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, у відповідності до вимог п.3 ст.271 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, було відмовлено.

12.04.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі було ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, - було задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, та зазначено в резолютивній частині рішення: «Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн.». В іншій частині вимог було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року та додаткове рішення від 12.04.2018 року було залишено без змін.

З мотивувальної частини зазначеної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції зазначено про те, що додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року визначений розподіл судових витрат, за яким районний суд вирішив компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, стягнувши на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн., що підтверджується наданими до суду квитанціями від 24 квітня 2017 року № 230317/1 на суму 3790 грн., від 06 вересня 2017 року № 060917/1 на суму 2200 грн. та від 04 грудня 2017 року № 041217/1 на суму 3600 грн.(т.3 а.с.158 т.4 а.с.147-149)

Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що понесені відповідачкою витрати на переклад письмових доказів і документів наданих до суду, відповідно до положень частини 3 ст. 133, ч.ч. 3-6 ст. 139 ЦПК України, належать до витрат пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, оскільки позивач звільнений від сплати цих витрат, суд першої інстанції підставно не покладав на позивача зобов`язання щодо сплати цих витрат.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.02.2018 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 року, було залишено без змін.

Зі змісту зазначеної постанови суду касаційної інстанції вбачається, що понесені ОСОБА_1 витрати на переклад письмових доказів і документів, наданих до суду, відповідно до положень частини третьої статті 133, частин третьої-шостої статті 139 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому правильним є висновок суду першої інстнації про необхідність компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн.

31.08.2018 року відповідачу ОСОБА_1 було видано виконавчий лист у справі.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 , зокрема, зазначає про те, що виконати додаткове рішення в частині стягнення на її користь судових витрат в сумі 9590 грн. неможливо та їй рекомендовано звернутись до суду за відповідними роз`ясненнями.

До заяви долучено лист Державної судової адміністрації України від 07.11.2018 року № 11-22615/18, відповідно до якого ДСА України було розглянуто лист Державної казначейської служби України від 09.10.2018 року та повідомлено, що ДСА України не є боржником за цим листом та немає будь-яких зобов`язань щодо його виконання, оскільки, зокрема, в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року у справі № 752/24280/17 відсутні посилання щодо звільнення сторін від оплати судових витрат, а тому з метою вирішення питання щодо виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2018 року необхідно звернутись до суду із заявою про відповідне роз`яснення його виконання.

Однак, слід звернути увагу на те, що додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі, та ДСА України зазначене додаткове рішення було проігноровано та надано відповідь без врахування всіх обставин та процесуальних рішень у справі.

Так, зокрема, судом першої, апеляційної та касаційної інстанції у даній справі було зазначено про те, що понесені ОСОБА_1 витрати на переклад письмових доказів і документів, наданих до суду, відповідно до положень частини третьої статті 133, частин третьої-шостої статті 139 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому правильним є висновок суду першої інстнації про необхідність компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн.

На думку суду, в резолютивній частині додаткового рішення вірно, повно та у відповідності до правил ст. 141 ЦПК України зазначено про необхідність компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн., та додаткові роз`яснення із зазначенням конкретної установи та назв бюджетних кошторисів, з яких необхідно ці кошти стягнути, у зв`язу із хибними відмовами органів, які відповідають за належне виконання судових рішень, - є безпідставними, оскільки, рішення суду та додаткове рішення суду, зміст якого просить роз`яснити заявник, ухвалено відповідно до вимог норм матеріального та процесуального закону, тексти рішення та додаткового рішення суду є зрозумілими, доступними для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог, зокрема, і в частині компенсації відповідачу судових витрат за рахунок держави.

У додатковому рішенні суду від 12.04.2018 року, що було підтримано судами апеляційної та касаційної інстанцій, було зазначено, що понесені відповідачем судові витрати в сумі 9590 грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Посилання відповідача в своїй заяві на те, що суд повинен зазначити конкретно державну установу або з яких бюджетних кошторисів слід стягнути ці витрати, - не заслуговують на увагу, оскільки, не ґрунтуються на нормах ЦПК України.

Резолютивна частина додаткового рішення суду від 12.04.2018 року у даній справі щодо розподілу судових витрат сформульована у чіткій відповідності з вимогами ч. 7 ст. 141 ЦПК України та не потребує будь-якого роз`яснення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду, оскільки, текст додаткового рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті вимог, а також в частині розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

У разі якщо ухвала не була вручена учаснику справи у день її складення, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи даної ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко