пр. № 2-з/759/195/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова С.М. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служна у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служна у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя.

30.10.2019 року представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова С.М., через канцелярію суду, направив клопотання про забезпечення позову в якій просить суд з метою забезпечення позову на час розгляду судового спору вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши згадану заяву, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У зв`язку з тим, що заявником не не доведено ризик не виконання у майбутньому рішеня суду, відсутні докази про досудове врегулювання спору, а тому на даній стадї цивільного процесу заявник не довів небхідність вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова С.М. про вжиття заходів забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служна у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя,- залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з часу проголошення.

Суддя Т.О. Величко.