Ухвала

12 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 704/593/17

провадження № 61-14992ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс-Плюс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Дарія Василівна, про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, скасування державної реєстрації речового права,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» (далі - ТОВ «ВП «Імпульс Плюс») на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року.

Касаційна скарга направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 04 листопада 2019 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем на конверті.

У прохальній частині касаційної скарги заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови апеляційного суду заявник отримав 03 жовтня 2019 року і надає докази на підтвердження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки не в повній мірі відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Заявником додано до касаційної скарги копію платіжного доручення від 01 листопада 2019 року № 8620.

Чинним законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору.

Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Надана Верховному Суду заявником квитанція про сплату судового збору не відповідає вищезазначеним вимогам.

Враховуюче викладене, заявнику слід надати суду касаційної інстанції докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги із урахуванням положень вищезазначених нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» про поновлення строку на касаційне оскарження.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» строк на касаційне оскарження рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалидо 12 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара