Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. Справа153/936/19

Провадження2/153/253/19-ц

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 земельної частки (паю),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 земельної частки (паю), в якому просив: визнати за ним право на 1/4 земельної частки (паю) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яке до дня смерті належало ОСОБА_5 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 17 липня 1997 року на підставі рішення №290 від 23.10.1996 Ямпільської РДА Вінницької області, у порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6 . Він є сином померлого ОСОБА_5 , відповідно є спадкоємцем першої черги. Після смерті батька він фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як в нього є документи на спадкове майно батька, і в шестимісячний термін після відкриття спадщини він не подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини. 28.09.2018 Ямпільським районним судом Вінницької області визнано право власності на 1/4 земельної частки (паю) за іншими спадкоємцями, а саме - відповідачами. Він знав про розгляд даної цивільної справи, також йому було відомо про визнання права на 1/4 земельної частки (паю) за його сестрами та братом, тому на сьогоднішній день він бажає реалізувати своє право на 1/4 земельної частки (паю) після смерті батька. В установлений законом строк він звернувся до Ямпільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Але він не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування права на земельну частку (пай) через втрату оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Ці обставини змушують його звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№8330 від 19.11.2019, в якій просив суд підготовче засідання провести за його відсутності, у разі визнання відповідачами позовних вимог, просив ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№8144 від 12.11.2019, в якій просила суд підготовче засідання та розгляд справи по суті провести у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№8334 від 19.11.2019, в якій просила суд розглянути справу по суті у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№8335 від 19.11.2019, в якій просив суд розглянути справу по суті у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи в його відсутність; заяви відповідачів про розгляд справи у їх відсутність та про визнання позовних вимог позивача.

Інші процесуальні дії у справі: прийняття справи до свого провадження (а.с.21); відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 19 листопада 2019 року (а.с.22-24), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрований.

Із копії Довідки начальника відділу Держгеокадастру в Ямпільському районі від 05.09.2016 (а.с.6) судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_5 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Окрім того, судом встановлено, що вказаний Сертифікат втрачено - вважається недійсним, що підтверджується оголошенням, яке міститься в місцевій газеті «Ямпільські вісті» (а.с.9).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого повторно 04.02.2015 (а.с.7) судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 14.05.2013 (а.с.8) судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/761/17 від 28.03.2018, яке набрало законної сили 27.04.2018 (а.с.10-12) судом встановлено, що за відповідача визнано право на 1/4 земельної частки (паю), розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яке до дня смерті належало ОСОБА_5 , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 17.07.1997 на підставі рішення №290 від 23.10.1996 Ямпільської РДА Вінницької області, у порядку спадкування за законом.

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 16.10.1997 (а.с.13) судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_2 відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , так як на час відкриття спадщини був неповнолітнім.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом і має право на успадкування майна свого померлого батька ОСОБА_5 .

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи ту обставину, що інші спадкоємці, тобто відповідачі прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 і не заперечують проти позовних вимог, позивач немає можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, а також ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст..1278 ЦК України частки кожного із них у спадщині є рівними, а тому спірне спадкове майно належить у рівних частках по одній четвертій кожному із спадкоємців ОСОБА_5 .

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК України, Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , право на 1/4 земельної частки (паю) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, і яка до дня смерті належала ОСОБА_5 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 17 липня 1997 року на підставі рішення №290 від 23.10.1996 Ямпільської РДА Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк