Справа № 2/593/66/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" листопада 2019 р.

в складі: головуючого судді : Німко Н.П.

при секретарі : Олексів О.Б.

з участю:

позивачки: ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 із вимогою розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що із відповідачем вони уклали шлюб 09 листопада 2002 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №-138; у шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки; відповідач залишив без належної батьківської уваги дітей, на даний час вони не ведуть спільного господарства та разом не проживають, їх сім?я фактично перестала існувати, а перебування у шлюбі носить формальний характер, у зв?язку із чим позивачка просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні у своєму вступному слові позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та пояснила, що 09 листопада 2002 року вони з відповідачем одружилися, у шлюбі у них народилося двоє дітей, за час спільного проживання чоловік матеріально підтримував сім`ю, однак по домашньому господарству не допомагав, дітьми не цікавився, ставився до дітей і її батьків агресивно, бив її тата. З січня 2019 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Під час наданого судом строку для примирення чоловік став цікавитися дітьми, але більше реальних спроб для примирення не робив, вони не примирилися, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Відсутність чоловіка (відповідача) позитивно вплинула на обстановку в сім`ї, діти стали спокійнішими. Уточнила, що судові витрати у виді сплаченого судового збору просить залишити за нею і з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Попередньо у судовому засіданні позов не визнав, просив надати строк на примирення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 09 листопада 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №138, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб.

У вказаному шлюбі у сторін по справі народилося діоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать копії свідоцтв про народження.

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку із наданням подружжю строку для примирення строком на 6 (шість) місяців.

Після спливу строку на примирення сторони по справі не примирилися та сім`ю не зберегли. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Також, з врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і які були встановлені судом у попередньому судовому засіданні, судом встановлено, що сторони з січня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають неприязні стосунки, відповідач не поважає позивачку, як жінку, не підтримує, байдужий до неї та дітей, не допомагає у веденні сімейного господарства, коштів для утримання будинку та сімейних потреб не надає. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивачки в суді, посилання у позовній заяві та у заяві по суті справи, враховуючи заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу, які жодними доказами не підтверджені, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 09 листопада 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №-138.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « ОСОБА_5 ».

Судові витрати по справі залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Повний текст судового рішення, відповідно до положень ч.6 ст. 259 ЦПК України складено 15 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко