Провадження № 2-з/760/310/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила суд накласти арешт на земельну ділянку з розташованим на ній незавершеним будівництвом житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:534:0007, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що з 1992 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у 2017 році останній залишив сім`ю та в даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. За позовом ОСОБА_3 відкрито провадження про розірвання шлюбу з заявником, справа № 752/3234/17 розглядається Голосіївським районним судом міста Києва. Питання щодо поділу щодо поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_3 а ні добровільно, а ні в судовому порядку не вирішується.

Заявник посилалася на те, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі на приватизованій відповідачем земельній ділянці сторонами був збудований житловий будинок, будівництво якого на даний час у повному обсязі не завершено. Вартість незавершеного будівництва вона попередньо оцінює в 1 375 000, 00 грн., тобто належна ОСОБА_1 частина в цьому майні складає 687 500, 00 грн.

Зазначено, що ухиляючись від добровільного поділу спільного майна подружжя, ОСОБА_3 водночас вживає заходи щодо його продажу, про що свідчать розміщені ним оголошення на сайтах https://rieltor.ua та https://flatfy.lun.ua. При цьому з метою приховування своїх дії ОСОБА_3 в оголошенні зазначив не існуючу адресу об`єкту продажу, а саме: АДРЕСА_2 , хоча фактично майно знаходиться за адресою: Солом`янський АДРЕСА_2 Також зазначає, що у Голосіївському районі м. Києва адреса : АДРЕСА_2 відсутня.

Заявник посилається на те, що впевнившись у неможливості в добровільному порядку поділити спільне майно, вона має намір для вирішення майнового спору звернутись до суду з відповідним позовом, але можливе відчуження ОСОБА_3 спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити захист прав заявника.

За таких обставин, заявник вказує на необхідність забезпечення її позову про поділ спільного майна подружжя до пред`явлення позову.

З огляду на наведене, просить задовольнити заяву.

Згідно із ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.1992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії НОМЕР_1 , виданим 24.01.2017 Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Як вбачається з матеріалів заяви, предметом майбутнього спору між сторонами є поділ спільного сумісного майна подружжя, зокрема, поділ незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:534:0007.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 137988 , виданого 27.12.2005, ОСОБА_3 на підставі рішення Київської міської ради від 31.03.2005 №237/2812 належить земельна ділянка площею 0,0605 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:534:0007, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Заявник просить накласти арешт на земельну ділянку з розташованим на ній незавершеним будівництвом житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:534:0007, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , посилаючись на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Так, у матеріалах справи відсутні докази належності сторонам незавершеного будівництва за зазначеною адресою або будь-яких інших об`єктів нерухомого майна, як і не надано підтвердження, що на даний момент право власності на земельну зареєстровано за ОСОБА_3 .

Доводи заяви, що незавершене будівництво, яке і є предметом майбутнього спору і яке може бути відчужено відповідачем, що може призвести до унеможливлення виконання рішення суду, не ґрунтуються на вимогах закону і відхиляються судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, яе необгрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення чи протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: