Справа № 362/5650/18
Провадження № 2/362/745/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

31 жовтня 2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Люкшиній Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 4 000 доларів США на строк до 30 серпня 2016 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідач не повернув, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі еквівалентному 4 000 доларів США в розмірі 113 120 гривень 00 копійок, штрафна санкції в сумі 84 840 гривень 00 копійок та інфляційні збитки в сумі 35 705 гривень 12 копійок.

Позивач в судове засідання не прибув, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав позов, просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідача, який було надіслано судом за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, відповідачу не вручено та повернуто до суду із відміткою листоноші «не проживає», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними.

Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

30 січня 2016 року між сторонами укладено договір позики грошей відповідно до якого відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 4 000 доларів США та зобов`язався повернути позику в еквіваленті за курсом НБ України у строк до 30 серпня 2016 року (а.с. 13).

Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується підписами сторін у вказаному договорі, що відповідає пункту 14 договору.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що у зазначений в договорі позики строк, відповідач не повернув позивачу суму позики за укладеним між ними договором.

Згідно із частиною першою статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Норма частини першої статті 1050 ЦК України встановлює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума позики складає 4 000 долларів США

Натомість, суму боргу в національній валюті позивачем обраховано не вірно із застосуванням курсу долара США 28 гривень 28 копійок.

Зокрема, офіційний курс НБУ відповідної валюти, станом на 27.09.2018 року (дата підписання позову) становив 2 814,2843 гривень за 100 доларів США (за даними офіційного сайту НБ України).

Отже, з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США станом на дату підписання позовної заяви, сума позики становить 4 000 доларів США х 28,142843 гривень = 112 571 гривня 37 копійок.

У зв`язку із невірним виконанням позивачем розрахунку еквіваленту суми боргу в національній валюті, як наслідок визначення позивачем суми інфляційних збитків і штрафу також є невірними та здійснені помилково, а тому судом самостійно обраховано суму інфляційних збитків і штрафу в розмірі подвійної ставки НБ України за період прострочення зобов`язання.

Розрахунки суми інфляційних збитків обраховано за період прострочення зобов`язання року.

Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур`єр».

Загальний індекс інфляції за місяці усього періоду прострочення зобов`язання складає: 101.8 % х 102.8 % х 101.8 % х 100.9 % х 101.1 % х 101 % х 101.8 % х 100.9 % х 101.3 % х 101.6 % х 100.2 % х 99.9 % х 102 % х 101.2 % х 100.9 % х 101 % х 101.5 % х 100.9 % х 101.1 % х 100.8 % х 100 % х 100 % х 100 % х = 127.52 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов`язання який становить: з 31 серпня 2016 року по 29 вересня 2018 року включно, визначаються в розмірі 112 571,37 х 127,52 % / 100 % - 112 571,37 = 30 979 гривень 64 копійки.

Пунктом 7 укладеного між сторонами договору позики грошей встановлено обов`язок позичальника сплатити штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБ України за весь час прострочення.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Рішеннями Правління Національного банку України за вказаний період, що досліджено судом «Про розмір облікової ставки», облікову ставку Національного банку України за вказані періоди прострочення відповідачем позики було встановлено на відповідному рівні за конкретний період.

Так, розрахунок штрафних санкцій за договором за період прострочення розраховується за формулою: [пеня] = [сума боргу] ? 2 ? [ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [кількість днів].

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
31.08.201615.09.21.3715.5311 525.56
16.09.201627.10.21.3715303 875.41
28.10.201613.04. 571.7.83
14.04.201725.05.21.3713263 367.89
26.05.201726.10. 571.3712.52511 873.97
27.10.201714.12.21.3713.5274 080.33
15.12.201725.01.21.3714.5293 756.49
26.01.201801.03.21.3716323 454.24
02.03.201812.07. 571.6.51
13.07.201806.09.21.3717.5356 044.93
07.09.201827.09.21.3718362 331.62
Всього: 68 764.77

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою від 30 січня 2016 року з урахуванням основної суми боргу в сумі 112 571 гривня 37 копійок, інфляційних показників в сумі 30 979 гривень 64 копійки та штрафних санкцій в розмірі 68 764 гривні 77 копійок - складає 212 315 гривень 78 копійок.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним із позивачем договором позики від 30 січня 2016 року та не повернув останньому суму позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми заборгованості.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині розміру суми заборгованості, що встановлена судом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 336 гривень 66 копійок, що підтверджується квитанцією № 24132963-1 від 02 жовтня 2018 року (а.с. 10).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, з урахуванням вимог статті 137 ЦПК України та наданих представниками позивача документів фінансового характеру, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з розглядом судової справи на професійну правничу допомогу, оскільки суду не надано відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат позивача, а наявні у матеріалах справи меморіальні ордери № @2PL191698 від 11.09.2018 року і № @2PL066925 від 08.02.2019 року не містять даних про те, що оплату виставлених АО «Меркурій-8» рахунок-фактур було здійснено саме позивачем: так, як платником зазначено «Транз.сч._DN,DG,DZ» (а.с. 46).

Надані суду акти здачі-прийняття робіт, також не містять даних про здійснення позивачем оплати послуг на користь АО «Меркурій-8» (а.с. 79, 80, 81).

Тобто, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 280 - 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 212 315 (двісті дванадцять тисяч триста п`ятнадцять) гривень 78 копійок та 2 123 (дві тисячі сто двадцять три) гривні 16 копійку у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 05 листопада 2019 року.