ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6071/19 Справа № 212/6810/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення недоплаченої заробітної плати при звільненні та стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до ПрАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову посилалися на те, що він з 28 лютого 1994 року по 30 квітня 2007 року та з 17 грудня 2007 року по 11 травня 2015 року працював на підприємстві відповідача за різними посадами. Наказом по підприємству від 11.08.2018 № 150-ок позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Вважає, що йому роботодавець не виплатив при звільнені вихідну допомогу у розмірі трьохмісячної середньої заробітної плати, як працівникові, що має стаж роботи на підприємстві більше 15 років. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 3000,00 грн. недоплаченої вихідної одноразової допомоги при звільненні, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. Під час судового розгляду позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно він просить суд стягнути на його користь з відповідача 29700,96 грн. в рахунок заробітної плати недоплаченої у вигляді одноразової допомоги, належної при звільнені з роботи без утримання податку з доходів фізичних осіб; 111896,64 грн. в рахунок середнього заробітку за час затримки виплати зарплати у вигляді одноразової допомоги за період з 12 серпня 2015 року по 31 березня 2016 року без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Враховуючи наведені обставини позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилався у своїй позовній заяві.

ПрАТ «Суха Балка» надало відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , останній з 28 лютого 1994 року по 26 квітня 1999 року працював підземним гірничим майстром шахти «Ювілейна» руднику «Суха Балка», з 27 квітня 1999 року по 16 вересня 2002 року працював підземним заступником начальника дільниці шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», з 17 вересня 2002 року по 30 квітня 2007 року підземним начальником дільниці шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», з 17 грудня 2007 року по 18 липня 2011 року підземним начальником дільниці шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», з 19 липня 2011 року по 23 грудня 2012 року підземним гірничим майстром шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», з 24 грудня 2012 року по 11 серпня 2015 року підземним начальником дільниці шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка».

Як вбачається із запису за № 36 у трудовій книжці ОСОБА_1 , позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням по виходу на пенсію за віком ст. 38 КЗпП України.

Довідкою МСЕК від 03 листопада 2015 року за № 014818 ОСОБА_1 було встановлено при первинному огляді 25% стійкої втрати працездатності за професійним захворюванням ХОЗЛ, з подальшим переоглядом, без встановлення групи інвалідності.

Довідкою МСЕК від 18 жовтня 2016 року за № 043243 ОСОБА_1 було встановлено при переогляді 25% стійкої втрати працездатності за професійним захворюванням ХОЗЛ, з подальшим переоглядом, без встановлення групи інвалідності.

Даній спір виник між сторонами з приводу права позивача на отримання одноразової допомоги при його фактичному виході на пенсію.

У відзиві відповідача зазначено, що ОСОБА_1 при звільнені було проведено виплату одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку у сумі 14 850,48 грн. Дані обставини не заперечуються позивачем. Також у довідці роботодавця про середній заробіток ОСОБА_1 зазначено про виплату позивачу у серпні 2015 року допомоги на пенсію в розмірі 14 850,48 грн.

За вказаних обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 при звільнені у зв`язку із виходом на пенсію було проведено роботодавцем виплату одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку у сумі 14 850,48 грн.

Відповідно до ст.97 КзпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до положень ст. 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до п.6.1 Галузевої Угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки (далі Галузева Угода), яка була чинною на день звільнення позивача й положення, якої поширюються на ПрАТ «Суха Балка», встановлено виплачувати працівнику при фактичному виході на пенсію одноразову допомогу в розмірі, залежному від стажу його роботи на підприємстві, але не менше: при стажі від 7,5 до 15 років - середньомісячної заробітної плати; від 15 до 20 років двомісячної середньої заробітної плати; від 20 і більше років - тримісячної середньої заробітної плати. Додаткові умови виплат можуть встановлюватись у колективному договорі.

Пунктом 5.16 Колективного договору на 2013-2014 роки ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», (далі Колективний договір) встановлено зобов`язання підприємства відповідача при звільненні працівника у зв`язку з виходом на пенсію з ПАТ за віком та за вислугою років, виплачувати одноразову матеріальну допомогу при безперервному стажі роботи в ПАТ (підприємствах, правонаступником яких є ПАТ) та в інших підприємствах, закладах, організаціях з яких працівник був запрошений на роботу до ПАТ в порядку переводу за згодою між керівниками підприємств, закладів, організацій та відсутності порушень трудової дисципліни (протягом останнього року роботи) в наступних розмірах, кратних середньомісячному заробітку: для підземних робітників та робітників ДФС, віднесених до списку №1 від 2,5 до 10 років-1, від 10 до 15 років-2, від 15 до більше років-3.

Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року N 3356-XII встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Стаття 9 цього Закону передбачає, що Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угоди діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Вимоги Галузевої угоди розповсюджуються на всі підприємства відповідної галузі.

Статтею 16 КзпП України встановлено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Вимоги до власників підприємства, передбачені Галузевою Угодою гірничо-металургійного комплексу України та колективного договору підприємства, в частині соціальних гарантій працівників при виході на пенсію, які були чинні на час звільнення позивача із підприємства відповідача різняться, так Галузевою Угодою передбачено виплачувати при виході на пенсію працівнику одноразову допомогу, така ж норма передбачена і колективним договором, однак колективний договір погіршує становище працівників підприємства в порівнянні з умовами Галузевої Угоди, оскільки встановлює обмеження у виплаті вихідної допомоги у зв`язку із наявністю порушень працівником трудової дисципліни.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин умов саме Галузевої Угоди, виконання якої є обов`язком для відповідача, а не Колективного договору, положення якого погіршують становище працівника.

Галузевою Угодою гірничо-металургійного комплексу України в частині соціальних гарантій (соціального захисту), яка була чинна на час звільнення позивача із підприємства, передбачено виплачувати при виході на пенсію працівнику одноразову допомогу залежно від стажу його роботи на підприємстві та без врахування умов безперервного стажу роботи працівника на підприємстві.

Як вбачається із матеріалів справи, загальний стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві відповідача становить 20 років 10 місяці та був звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію.

Отже, на ОСОБА_1 розповсюджується дія п.6.1 Галузевої Угоди гірничо - металургійного комплексу України та йому при звільненні роботодавцем повинна бути сплачена вихідна допомога в розмірі тримісячної середньої заробітної плати.

Судом вже було встановлено розмір місячної середньої заробітної плати у сумі 14 850,48 грн., яка була виплачена позивачу при звільненні, таким чином з відповідача підлягає стягненню решта вихідної допомоги у розмірі 29 700, 96 грн.

Разом з цим, позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки її виплати за період з 12 серпня 2015 року по 31 січня 2016 року, про що заявник зазначає у своїй апеляційній скарзі, задоволенню не підлягає. Даного висновку колегія суддів прийшла виходячи з того, що заявником були заявлені позовні вимоги щодо стягнення невиплаченої одноразової допомоги при виході на пенсію, яка в розумінні КЗпП не є заробітною платою, тому посилання щодо затримки саме заробітної плати не знайшли свого підтвердження і вимоги щодо стягнення середнього заробітку у зв`язку з затримкою її виплати не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача одноразової допомоги при виході на пенсію в розмірі 29 700, 96 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням вищевикладеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, яким позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача одноразової допомоги при виході на пенсію в розмірі 29 700, 96 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позовних вимог з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1 378 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , одноразову допомогу при виході на пенсію в розмірі 29 700, 96 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», , на користь держави судовий збір у розмірі 1 378 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров