КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/31178/18

провадження № 22-ц/824/12638/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мультимедійна платформа іномовлення України» про стягнення відрахованих із заробітної плати коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача відраховані із заробітної плати кошти за травень-липень 2018 року у розмірі 9 618 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працює на посаді редактора 1 категорії відділу новин редакції інформаційного мовлення у ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України». У травні та червні 2018 року відповідач без ознайомлення позивача з будь-якими наказами, без її попередньої згоди безпідставно відрахував з заробітної плати по 2000 грн, а саме з щомісячної премії за результатами основної діяльності. У липні 2018 року з заробітної плати відповідачем відраховано 5618 грн з щомісячної премії за результатами основної діяльності та з надбавки до посадового окладу за високі досягнення в праці. На письмові звернення до відповідача, за яких підстав були відраховані кошти, відповіді не отримано.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що їй не було надіслано відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим позивач не мала можливості використати своє право, передбачене ст. 179 ЦПК України. Позивач не була ознайомлена з посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку при прийнятті на роботу. ОСОБА_1 зверталася до начальника Головного управління Держпраці у Київській області зі скаргою про порушення трудових права, в якій вказувала на зазначені обставини. Власник не має права вимагати від працівника роботи, яка не обумовлена трудовим договором. Відповідач видав позивачу довідку про доходи від 03 липня 2018 року, розрахункові листи за травень та червень 2018 року, але без розшифровки сум в цих документах. Відповідач без ознайомлення позивача з будь-якими наказами про стягнення, без будь-якої згоди позивача безпідставно відрахував із заробітної плати кошти у розмірі по 2004 грн за травень та червень 2018 року, а саме з щомісячної премії за результатами основної діяльності. У липні місяці 2018 року з позивача відрахували 5 628 грн з усіх видів премії, що належать до фонду заробітної плати, а саме щомісячної премії за результатами основної діяльності. З позивача безпідставно зняли надбавку до посадового окладу за високі досягнення в праці. Будь-яких роз`яснень з боку відповідача щодо правових підстав відрахувань зазначених сум з заробітної плати на звернення позивачем не отримано по теперішній час. При розгляді справи судом досліджено доповідні записки старшого редактора тижня ОСОБА_2 . від 16, 31 травня 2018 року, та від 13 червня 2018 року, а також три доповідні записки ОСОБА_3. від 25 липня 2018 року, згідно з якими позивачем допускалися факти неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків. Зазначає також, що позивач не була ознайомлена із своїми посадовими інструкціями; рішення винесено в супереч нормам діючого законодавства України, оскільки ґрунтується виключно на доповідних записках, які були складенні стосовно працівника роботодавцем. Відповідного розслідування з цього приводу не призначалось. У разі порушення трудової дисципліни позивачем підлягали застосуванню норма ст. 149 КЗпП, яка визначає порядок застосування дисциплінарних стягнень та надає роботодавцю законного права на позбавлення працівника преміювання. Суд не врахував пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року. Позивач також посилається на ст. 22, 23, 26, 30 Закону України «Про оплату праці», ст. 32, 103, 110 КЗпП України.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» вказує на те, що під час прийому на роботу позивач була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Посадовою інструкцією та умовами праці, що підтверджується її особистим підписом у заяві про прийом на роботу. Твердження відповідача про те, що їй доручалася робота не в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, є таким, що не відповідає дійсності, спростовується наявною у матеріалах справи копією посадової інструкції редактора І категорії, в якій чітко визначені посадові обов`язки, які повинен виконувати редактор І категорії. Будь-яких відрахувань з її заробітної плати, в розумінні статті 127 Кодексу законів про працю України, відповідачем не проводилися. Відповідач виконав вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо надсилання відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Виплата заробітної плати відповідачем проводилася в межах чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді редактора 1 категорії відділу новин редакції інформаційного мовлення ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» з 07 березня 2017року на підставі наказу ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» № 140-к/тр від 06 березня 2017 року(а.с.11, Т.1).

Згідно із довідкою про доходи ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» № Д/Д-47 від 03 серпня 2018 року дохід ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року склав 98 355 грн. (а.с.12).

Відповідно до розрахункових листів за травень-червень 2018 року у вказані місяці ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася премія за результатами основної діяльності у розмірі 1422 грн та надбавка за високі досягнення у праці у розмірі 3 950 грн щомісяця, а у липні 2018 року лише премія у розмірі 869 грн (а.с.13-14).

Ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що при наявності фактів неналежного, неякісного виконання працівниками посадових обов`язків, погіршенні якості їх роботи, а також при допущенні ними виробничих упущень та накладення на них дисциплінарних стягнень, відповідач мав право зменшувати розмір премії та надбавок до посадового окладу або не встановлювати їх взагалі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

До заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач без будь-яких пояснень відрахував з її заробітної плати премії та надбавки у загальному розмірі 9 618 грн.

Статтею 30 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, зокрема розміри і підстави відрахувань із заробітної плати.

Однак, згідно з вимогами закону премії за результатами основної діяльності та надбавки за високі досягнення у праці не входять до структури заробітної плати, а належать до заохочувальних виплат.

У ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» діє Положення про оплату праці працівників, згідно з пунктами 2.6, 2.7, 2.10 якого з метою підвищення стимулюючої та компенсаційної ролі заробітної плати на підприємстві застосовується система доплат та надбавок. Перелік видів та розмірів доплат і надбавок, порядок їх встановлення визначений в Додатках №3, 4 (Перелік доплат та надбавок, Порядок встановлення надбавок). Преміювання працівників підприємства за результатами основної діяльності здійснюється згідно з Порядком (Додаток № 9 - Порядок преміювання працівників за результатами основної діяльності).

У пункті 2.1 Порядку преміювання працівників за результатами основної діяльності зазначено, що премія нараховується за підсумками роботи за місяць, враховуючи особистий вклад кожного працівника та у разі, якщо вони не мали виробничих недоліків та дисциплінарних стягнень.

Пунктом 4.2 Порядку встановлення надбавок визначено, що працівник втрачає право на отримання надбавки при погіршенні якості роботи або при переведенні на іншу посаду.

З наявних у матеріалах справи доповідних записок старшого випускового редактора тижня ОСОБА_2 . від 16, 31 травня 2018року, від 13 червня 2018 року, а також трьох доповідних записок завідувача редакції інформаційного мовлення ОСОБА_3 від 25 липня 2018року вбачається, що ОСОБА_1 допускалися факти неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків (а.с.68-73).

У пункті 2.3 Порядку преміювання працівників за результатами основної діяльності зазначено, що рішення щодо стимулювання працівників підприємства приймає генеральний директор за пропозиціями заступників генерального директора та керівників структурних підрозділів.

У матеріалах справи містяться витяги з наказів генерального директора ДП «Мультимедійна платформа іномовлення України» ОСОБА_4 від 30 травня 2018 року, 26 червня 2018 року, 30 липня 2018 року, якими ОСОБА_1 було визначено розмір преміювання за вказані місяці (а.с.88-90).

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно розміру надбавок, які, як вважає позивач, безпідставно відраховано з її заробітної плати, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розділом 4 Порядку встановлення надбавок визначено, що надбавки встановлюються та відміняються наказом генерального директора. Працівник втрачає право на отримання надбавки при погіршенні якості роботи або переведенні на іншу роботу.

Як зазначалося вище у роботі ОСОБА_1 мали місце недоліки, і у зв`язку з цим у травні та червні 2018 року їй було зменшено розмір надбавки за високі досягнення у праці, а у липні 2018 року така надбавка взагалі не була встановлена.

Крім того, Положенням про оплату праці працівників не встановлено конкретний відсоток надбавок та доплат за високі досягнення у праці, а такий розмір може бути визначений від 0 до 50 відсотків (а.с.52).

За таких обставин, права позивача на оплату праці відповідачем не порушені, а, відтак, підстави для стягнення на її користь 9 618 грн відсутні.

Заперечуючи факт неналежного виконання своїх посадових обов`язків, ОСОБА_1 вказує на те, що вона не була ознайомлена з посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку при прийнятті на роботу. Позивач зверталася у Головне управління Держпраці у Київській області з відповідною скаргою. Власник не має права вимагати від працівника роботи, яка не обумовлена трудовим договором.

Однак, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 06 березня 2017 року про прийняття її на роботу, в якій позивач підтвердила те, що вона ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Посадовою інструкцією, умовами праці, про що свідчить її особистий підпис (а.с.42).

Інші доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки під час зменшення розміру премії та надбавок відповідач керувався Положенням про оплату праці працівників, яке діє на підприємстві. Позивачу було зменшено розмір заохочувальних виплат, встановлення яких не є обов`язком роботодавця, а їх розмір залежить, у тому числі, від якості роботи працівника. Виплата ОСОБА_1 премій у травні, червні та липні 2018 року відбулася на підставі наказів генерального директора, які є чинними. У вказаний період позивачу була виплачена заробітна плата у розмірі, який не є нижчим від розміру, встановленого трудовим договором, чи нижчим від мінімальної заробітної плати. Стаття 149 КЗпП України, на яку посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , підлягає застосуванню у разі накладення до працівника дисциплінарних стягнень, передбачених ст. 147 КЗпП України, тобто, догани або звільнення.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Судді Писана Т.О.

Журба С.О.

Приходько К.П.