ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Чернівці

справа № 715/2466/15-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І., кулянди М.І.

секретаря Ковальчук Н.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

учасники справи

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

зустрічний позивач ОСОБА_4

зустрічний відповідач ОСОБА_3

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А.

встановив:

ОСОБА_3 у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 площею 0,1902 га кадастровий номер :01:003:0256 та житловим будинком з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом вселення, зобов`язання ОСОБА_4 передати ключі та заборонити чинити перешкоди ОСОБА_3 у доступі та у користуванні.

Справа №715/2466/15-ц Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Провадження №22-ц/822/1006/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

ОСОБА_4 у вересні 2016 року звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній власності.

Просила виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , стягнути на користь ОСОБА_4 вартість 1/2 частки у будинку АДРЕСА_1 в сумі 1088432 грн. 50 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вартість переобладнання приміщень будинку АДРЕСА_1 в сумі 300780 грн. 28 коп.

ОСОБА_4 у вересні 2019 року звернулась з заявою про забезпечення позову.

Просила забезпечити зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній власності шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться у с.Молодія Глибоцького району Чернівецької області цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,14 га кадастровий номер :01:001:0545, будинок АДРЕСА_2 .

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено, заборонено ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки, розташованої в с.Молодія Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,14 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:001:0545, щодо будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Посилається на відсутність підстав для забезпечення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній власності, оскільки здійснення виплати вартості частки у спільному майні є альтернативною вимогою здійсненню виділу частки із спільного майна, не містить вимоги про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, а вимога про стягнення з ОСОБА_3 вартості переобладнання будинку АДРЕСА_1 у розмірі 300780 грн. охоплює переобладнання обох частин будинку.

Вважає, що відсутні ризики відчуження земельної ділянки, що знаходиться у с.Молодія Глибоцького району Чернівецької області цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,14 га кадастровий номер :01:001:0545, 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , оскільки звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Зазначає про не співмірність заходів забезпечення позову розміру позовних вимог, не урахування судом першої інстанції права власності ОСОБА_3 на 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , вартість якої забезпечує виконання судового рішення.

ОСОБА_4 не доведено необхідність забезпечення позову, ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення, вартість майна, щодо якого вжито заходів забезпечення позову, співмірність вартості майна ціні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України та вважав недоведеним, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_4 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є виділ ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , стягнення на користь ОСОБА_4 вартості 1/2 частки у будинку АДРЕСА_1 в сумі 1088432 грн. 50 коп., стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вартості переобладнання приміщень будинку АДРЕСА_1 в сумі 300780 грн. 28 коп.

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_4 посилалась на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на недоведеність підстав забезпечення позову з огляду на наявність об`єктивної можливості вчинення ОСОБА_3 дій, які можуть ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Крім того, доводи ОСОБА_3 про альтернативність вимоги про стягнення на користь ОСОБА_4 вартості 1/2 частки у будинку АДРЕСА_1 в сумі 1088432 грн. 50 коп., стягнення з ОСОБА_3 вартості переобладнання будинку АДРЕСА_1 у розмірі 300780 грн. охоплює переобладнання обох частин будинку не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення заяви про забезпечення позову, а стосуються вирішення спору за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній власності.

Водночас, законодавцем не пов`язується можливість застосування заходів забезпечення позову з доведеністю обставин, якими обґрунтовувалися позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній власності.

Обраний ОСОБА_4 вид забезпечення позову спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_3 , оскільки таке майно фактично перебуває у володінні власника, обмежується лише можливість розпорядження ним.

За змістом частини першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Крім того, відповідно до частини першої статті 159 ЦПК України заявник має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживались.

Не можна погодитися з посиланням ОСОБА_3 у апеляційній скарзі на не співмірність вартості майна, щодо якого вжито заходів забезпечення позову, розміру позовних вимог, не урахування судом першої інстанції права власності ОСОБА_3 на 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , вартість якої забезпечує виконання судового рішення.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У матеріалах справи відсутні докази перевищення вартості земельної ділянки, що знаходиться у с.Молодія Глибоцького району Чернівецької області цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,14 га кадастровий номер :01:001:0545, будинку АДРЕСА_2 розміру позовних вимог.

Отже, задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову суд першої інстанції врахував співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

За таких обставин ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 вересня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 10 листопада 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Владичан А.І., Кулянда М.І)

З оригіналом згідно: