Ухвала

08 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 296/1621/18

провадження № 61-19686ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за рахунок майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 11 вересня 2006 року в розмірі 101 000,00 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею

0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м. житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 вересня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого він передав у позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 101 050,00 грн терміном на 11 років.

Пунктом 2.2 цього договору обумовлено, що ОСОБА_2 , як позичальник, зобов`язалася передати ОСОБА_1 , позикодавцю, у заставу земельну ділянку площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до п. 4.2 договору позики відповідач також зобов`язалася організувати за свій рахунок нотаріальне оформлення договору застави земельної ділянки загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із невиконанням умов укладеного договору щодо повернення отриманих у позику коштів, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 20 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11 вересня 2006 року в розмірі 101 000,00 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м. житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник

ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» - Остащенко О. М. оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» -Остащенко О. М. задоволено.

Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 20 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за рахунок майна боржника відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 07 березня 2018 року щодо арешту земельної ділянки, загальною площею 0,1163 га та житлового будинку загальною площею 392,80 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і належать на праві приватної власності ОСОБА_2

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» судовий збір в розмірі 1 515,00 грн.

30 жовтня 2019 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку звернувся ОСОБА_1 з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року та залишити в силі рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 20 листопада 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 296/1621/18 є стягнення заборгованості за договором позики від 11 вересня 2006 року в розмірі 101 000,00 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м. житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100). Справа № 296/1621/18 є малозначна в силу вимог закону.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Верховним Судом враховано, що оскаржуване судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за рахунок майна боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило