Справа № 627/951/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки, які розташовані на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 20 червня 2017 р. секретарем Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в якому заповів майно своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

-ОСОБА_1 - земельну ділянку розміром 0,1783 га кадастровий №

:03:001:0593 та Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 3,5481 га кадастровий № :04:001:0380;

-ОСОБА_2 - земельну ділянку розміром 0,5197 га кадастровий №

:02:001:0089 та Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 3,5481 га кадастровий № :04:001:0380.

Позивачі з метою прийняття спадщини звернулися до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На даний час позивачі виявили намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , оскільки являються спадкоємцями за заповітом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулися до суду з позовом та прохають визнати за ними право приватної власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання представник позивачів не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечував.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 0,1783 га, кадастровий номер: :03:001:0593 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №170198; земельної ділянки площею 3,5481 га, кадастровий номер: :04:001:0380 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №078606 та земельної ділянки площею 0,5197 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №171817, які знаходяться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13.06.2017 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, копії яких маються в матеріалах справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 20.06.2017 року секретарем Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_3 зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 0,1783 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №170198 заповідав своєму синові ОСОБА_1 ; земельну ділянку площею 0,5197 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №171817 заповідав синові ОСОБА_2 , а земельну ділянку площею 3,5481 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №078606 заповідав своїм дітям в рівних долях: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто позивачам по справі.

Позивачі з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталися до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримали відмову у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2019 №726/02-31.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.10.2019 року, за параметрами запиту: ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - інформація відсутня.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13.06.2017 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після померлого ОСОБА_3 , до складу спадкового майна входять земельні ділянки, які знаходиться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці після смерті заповідача - ОСОБА_3 мають законне право на земельні ділянки в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 1217,1223 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1783 га, кадастровий номер :03:001:0593 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 170198 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частку земельної ділянки площею 3,5481 га, кадастровий номер :04:001:0380 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078606 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,5197 га, кадастровий номер :02:001:0089 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 171817 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частку земельної ділянки площею 3,5481 га, кадастровий номер :04:001:0380 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078606 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Качалівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження вул. Шкільна №5, с. Качалівка, Краснокутський район, Харківська область, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА