Справа № 365/570/19
Номер провадження: 2-о/365/40/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.11.2019 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

заявниці ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що їй та її сину - заінтересованій особі ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В свідоцтві про право власності на житло від 06 липня 1994 року ім`я заявниці зазаначено з помилкою як « ОСОБА_5 ». Заявниця не має можливості здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру через наявність помилки у свідоцтві про право власності. Внести виправлення в свідоцтво про право власності або отримати нове свідоцтво без помилки заявниця не має можливості, чим порушуються її права як власника. Враховуючи вищевикладене, заявниця ОСОБА_3 просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 заяву підтримала повністю та просила встановити факт належноті їй свідоцтва про право власності на житло.

Заінтересована особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечував. Додатково пояснив, що заявниця ОСОБА_3 дійсно є його матір"ю. Помилка в свідоцтві сталась через ототожнення імен « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_5 » під час перекладу з української на російську мову.

В судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи Згурівської районної державної адміністрації. Про дату, час і місце розгляду справи Згурівська районна державна адміністрація повідомлена у встановленому законом порядку, голова адміністрації ОСОБА_7 направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника адміністрації, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника заінтересованої особи Згурівської районної державної адміністрації, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що багато років знайома із заявницею ОСОБА_3 , оскільки вони з одного села та підтримують добросусідські відносини. В результаті приватизації у 1994 році заявниця ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 набули у власність квартиру під АДРЕСА_2 . В свідоцтві про право власності на квартиру ім"я заявниці зазначили, як « ОСОБА_5 ». Це сталось через те, що в радянські часи імена « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_5 » при перекладі з української на російську мову ототожнювали. В с. Усівка ОСОБА_10 не проживала та не проживає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_9

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (копія свідоцтва про право власності на житло - а.с.19, копії технічного паспорту на квартиру у будинку квартирного типу - а.с.15-18, копії рішення Усівської сільської ради від 05.11.2015 року № 10-01-УІІ про перейменування вулиць - а.с.11-14).

ОСОБА_10 ніколи не проживала на території Усівської сільської ради, натомість проживає заявниця ОСОБА_10 (довідка Усівської сільської ради - а.с.10).

Заявниця ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веприк Новобасанського району Чернігівської області (копія свідоцтва про народження - а.с.7, копія громадянського паспорта - а.с.4).

Заявниця ОСОБА_10 з 1970 року по 1976 рік навчалась в Українській ордена Трудового Червоного Прапора сільськогосподарській академії (копія диплому - а.с.8).

Заявниця ОСОБА_10 є пенсіонером та знаходиться на обліку в Пенсійному фонді України (копія пенсійного посвідчення - а.с.9).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При цьому рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні встановлено, що заявниці ОСОБА_10 належить свідоцтво про право власності на житло від 06 липня 1994 року, що видане з помилкою на ім"я - « ОСОБА_10 ». Факт належності зазначено свідоцтва заявниці повністю підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , довідкою Усівської сільської ради від 20.09.2019 № 549. Внесення виправлень до правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про право власності на житло є недопустимим з огляду на національне законодавство. Іншим чином, крім встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявниця не має можливості підтвердити належність їй на праві спільної сумісної власності житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядитись вказаним майном. Суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_10 . зазначеного вище свідоцтва про право власності на житло.

Керуючись ст.ст. 2,81,263-265,273,293,294,315,316,318,319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити, що свідоцтво про право власності на житло від 06 липня 1994 року, яким посвідчується право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , видане згідно розпорядження радгоспу "Жуківський" від 05 липня 1994 року № 67 на ім"я « ОСОБА_10 » дійсно належить ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ