У Х В А Л А

11.11.2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В.оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить в судовому порядку встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 без шлюбу у період з грудня 2004 року по вересень 2019 року, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 кв.м. та стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 9 500,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2200,00 грн.

07.11.2019 року, згідно із ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 08.11.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам встановленим ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено докази, що підтверджують кожні обставини на які позивач посилається на підтвердження вимог, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, не зазначено ціни позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці, не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна та відповідно до п.10 у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач в одній із вимог просить визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 кв.м., однак, оцінку вартості вказаної 1/2 частини квартири станом на день подачі позову до суду не надано.

Тому, позивачу необхідно надати грошову оцінку вартості 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає дійсній вартості майна станом на день подачі позову до суду.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, в порушення вимог ч.5 ст.177 ЦПК України та вимог ч. 2 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України, яка з нею кореспондується, до позовної заяви додано копії доказів, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме не зазначено підпису позивача та дати такого засвідчення.

При цьому, слід також зазначити, що документи, які містяться в матеріалах позову, а саме письмові пояснення свідків є неналежної якості (нечитабельної форми) та не засвідчені у визначеному законодавством порядку .

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921 гривня.

Відповідно до пп. 2, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто судовий збір складає 768,40 грн.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн.).

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивач додала до позову оригінал квитанції про сплату судового збору №0.0..1 від 05.10.2019 року на суму 2000,00 грн. та одночасно першим пунктом позовних вимог просить встановити для неї розстрочку сплати судового збору в розмірі 9500,00 грн. на три місяці (три рівних платежа по 2500,00 грн. кожен) з моменту відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, позивач при зверненні до суду з клопотанням про розстрочку сплати судового збору, достатніх доказів в підтвердження свого майнового стану до суду не надала.

Отже, у зв`язку з тим, що дана позовна заява містить три позовні вимоги, дві з яких немайнового характеру, то позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 1536,80 грн., також необхідно надати грошову оцінку вартості 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день подачі позову до суду, при цьому, сплативши (враховуючи сплату на суму 2000,00 грн.) за позовну вимогу майнового характеру судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн., або надати до суду документ, який звільняє від сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: БЦ УК/м. Біла Церква/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009832, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA6010043, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позивачу надається строк для усунення зазначених вище недоліків, в іншому випадку вона буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у зазначений вище строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Бондаренко