Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 204/4691/17

провадження № 61-566св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Свистунової М. В.,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі не менше 6 770 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від

16 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року і до досягнення ним повноліття. Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру стягнутих аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року і до досягнення ним повноліття. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначав, що ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року, якою було залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року про визнання його, ОСОБА_2 , батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, тому на сьогодні він не є тією особою, яка має сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та залишено постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки Верховним Судом було скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення саме заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2018 року про стягнення аліментів із заявника, а судом апеляційної інстанції було переглянуто рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги заявника та лише змінено розмір стягнутих аліментів, постанова апеляційного суду не підлягає перегляду з підстав, визначених пунктом 3 частиною другою статті 423 ЦПК України, а тому ОСОБА_2 необхідно звернутися з відповідною заявою до суду першої інстанції.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та постановити нове рішення, яким його заяву задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на сьогоднішній день він не є батьком ОСОБА_3 , а тому не є тією особою, з якої повинні бути стягнуті аліменти на його утримання.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У липні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, щодо законності та обґрунтованості.

Виклад фактичних обставин справи, встановлених судами

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від

16 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з

02 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року змінено заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від

16 січня 2018 року в частині визначення розміру стягнутих аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітнього сина - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 02 березня

2017 року і до досягнення ним повноліття, в особі матері ОСОБА_1 В іншій частині заочне рішення від 16 січня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня

2016 року про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року, якою вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін, скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Київ, про виключення запису батька з актового запису, залишено без розгляду за заявою ОСОБА_1

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинамипостанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада

2018 року, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_2 необхідно звернутися з відповідною заявою до суду першої інстанції, оскільки апеляційний суд своєю постановою змінив лише розмір стягнутих аліментів. По суті позовних вимог нове рішення апеляційний суд не ухвалював.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинамипостанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк
А. І. Грушицький
І. М. Фаловська