ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 621/449/16-ц

провадження № 22ц/818/486/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Сащенка І.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.Ю.,

учасники справи:

позивач Державне підприємство «Зміївське лісове господарство»,

представник позивача ОСОБА_1 Зіновійович,

відповідач Чемужівська сільська рада Зміївського району Харківської області,

відповідач Відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 Володимирович,

представник відповідача Лещенко Віталій Олександрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 представника Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи за апеляційною скаргою Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 січня 2017 року в складі судді Вельможної І.В.,

у с т а н о в и в:

В лютому 2016 року Державне підприємство «Зміївське лісове господарство» (далі ДП «Зміївське лісове господарство») звернулося у суд із позовом до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що рішенням ХХ1 сесії У скликання Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 10 червня 2008 року № 336-У ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,25 га № 18-а по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням ХХ1У сесії У скликання Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 20 листопада 2008 року № 439-У ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га № 18-а по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0103).

На підставі вказаного рішення та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, затвердженої посадовими особами Відділу Держкомзему у Зміївському районі Харківської області, ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 178887, який зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності, постійного користування, договорів оренди земельних ділянок та обліковується в державному реєстрі земель за реєстраційним номером 00994 від 27 березня 2012 року.

Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0103 фактично знаходиться в кварталі 57 вид. 20 Чемужівського лісництва Зміївського району Харківської області та перетинається з землями ДП «Зміївське лісове господарство», що підтверджується викопіюванням з лісовпорядного планшету станом на 2001 рік та технічним Звітом станом на 2013 рік.

Посилаючись на те, що вказана земельна ділянка була надана ОСОБА_2 з порушенням вимог статей 149, 151 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ДП «Зміївське лісове господарство» просило визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га № 18-а по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0103) згідно з рішенням ХХХ сесії У скликання Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 20 листопада 2008 року.

27 липня 2016 року ОСОБА_2 подала заперечення на позовну заяву, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заперечення мотивовані безпідставністю позовних вимог, оскільки належних та допустимих доказів щодо перетину спірної земельної ділянки з землями ДП «Зміївське лісове господарство» позивачем не надано.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано необгрунтованістю позовних вимог. Позивачем відповідно до вимог статті 60 ЦПК України 2004 року не надано суду належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка перетинається з землями ДП «Зміївське лісове господарство».

20 січня 2017 року ДП «Зміївське лісове господарство» подало до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справа призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2017 року в складі судді Швецової Л.А. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 січня 2017 року в складі суддів Швецової Л.А., Бровченка І.О., Малінської С.М. справа призначена до розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року по справі призначена судова земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса.

Згідно з висновком № 19809, складеним 28 серпня 2019 року старшим судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса Луданним А.І., цільове призначення земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1 :001 НОМЕР_2 0103 ( АДРЕСА_1 ) не змінено та затверджено, за основним цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, та не потребує зміни цільового призначення. Надати відповідь на питання «Чи має місце перетин земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_3 0103 ( АДРЕСА_1 ) з землями державного лісового фонду України постійного лісокористувача ДП «Зміївське лісове господарство»?» не надається можливим.

В судовому засіданні ОСОБА_4 - представник ДП «Зміївське лісове господарство» заявив клопотання про призначення по справі повторної судової земельно-технічної експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що експертом при проведення експертизи з питань землеустрою змінено питання «Чи відноситься земельна ділянка з кадастровим № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) до земель державного лісового фонду України постійного лісокористувача ДП «Зміївське лісове господарство»?» та вирішено питання, яке на розгляд перед експертом судом не ставилось. ДП «Зміївське лісове господарство не було повідомлено про дату та час проведення експертизи. Крім того, експертом не взято до уваги планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які були надані для проведення експертизи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - представники ОСОБА_2 . заперечували проти призначення по справі повторної земельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктом підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 Лісового кодексу України (далі ЛК України).

Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів, регулюються ЗК України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу (частина друга статті 3 ЗК України).

За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 ЛК України).

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 ЛК України).

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріорітет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства у частині використання й охорони лісового фонду.

Відповідно до пункту 5 розділу УШ «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріалами лісовпорядкування.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами частини другої статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Оскільки клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи мотивовано необхідністю спростування висновку № 19809, складеного 28 серпня 2019 року старшим судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса Луданним А.І., судова колегія вважає за необхідне клопотання ОСОБА_7 З. - представника ДП «Зміївське лісове господарство» задовольнити.

З урахуванням обставин справи, на розгляд експерта підлягають постановленню поитання в редакції Гуменного Т.З. - представника ДП «Зміївське лісове господарство».

Згідно з пунктом 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне оплату за проведення судової земельно-технічної експертизи покласти на ДП «Зміївське лісове господарство».

Керуючись ст. 113, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_4 представника Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» задовольнити.

Призначити по справі повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-а, м. Харків, 61177).

На розгляд експерта поставити наступні питання:

1. Чи відноситься земельна ділянка з кадастровим :01:001:0103 ( АДРЕСА_1 ) до земель державного лісового фонду України постійного лісокористувача Державного підприємства «Зміївське лісове господарство»?

2. Чи має місце перетин меж земельної ділянки з кадастровим :01:001:0103 ( АДРЕСА_1 ) з землями державного лісового фонду України постійного лісокористувача Державного підприємства «Зміївське лісове господарство», визначеними планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування?

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Оплату за проведення повторної судової земельно-технічної експертизи покласти на Державне підприємство «Зміївське лісове господарство».

На час проведення повторної судової земельно-технічної експертизи провадження у справі зупинити.

В розпорядження експерта надати матеріали даної цивільної справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.С.Сащенко

О.Ю.Тичкова