Справа № 199/9096/19
УХВАЛА

08.11.2019 м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання прав іпотекодержателя і звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання прав іпотекодержателя і звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України.

Так, згідно ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до змісту частини другої статті 6 цього Закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно положень статті 175 ЦПК України, позовна заява зокрема повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок наявної у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 258 363,09 грн.

Таким чином, ціна позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» повинна визначатись, виходячи з грошових вимог, на задоволення яких спрямовано позов та відповідно становить 258 363,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 3875,45 грн. Крім того, позивачем заявлено ще одну вимогу, яка я вимогою немайнового характеру, і відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1921 грн. Тобто, позивачу потрібно було сплатити 5796,45 грн. (3875,45 + 1921).

Позивачем в свою чергу додано до позовної заяви платіжні доручення, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 960,50 грн. та 3842,00 грн.

За таких обставин, позивачу необхідно доплатити судовий збір з урахуванням сплаченого в розмірі 993 грн. 95 коп. на наступний рахунок:

Отримувач: УД в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра/АНД р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989300

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 4003

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101; _________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа)

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст. ст.187, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання прав іпотекодержателя і звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі у строк до 01 грудня 2019 року але не більше десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду і не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець