печерський районний суд міста києва
Справа № 757/55/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 вересня 2019 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий - суддя: Матійчук Г.О.,

секретар: Бондаренко О.В.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН»,

представник позивача: адвокат Кайданович Едуард Йосипович,

третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу про визнання права власності на автотранспортний засіб та зняття арешту з автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року до Печерського районного суду м. Києва позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд зняти арешт з транспортного засобу - легкового автомобіля марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами ) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ) та визнати на нього право власності за позивачем. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що, виконавши свої зобов`язання за договором фінансового лізингу, отримав вказаний автомобіль у власність і користувалася ним до фактичного вилучення працівниками патрульної поліції на підставі постанови державного виконавця.

Зареєструвати у передбаченому законом порядку своє право власності на транспортний засіб позивач не змогла, оскільки ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» не зняв оспорюваний автомобіль з державної реєстрації, хоча позивач з цим проханням зверталася до нього неодноразово.

Ухвалою від 03.01.2019 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач не направив на адресу суду відзив та не повідомив про зміну місцезнаходження, місця проживання чи перебування.

18.03.2019 року представник позивача направив до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Ухвалою судді від 14.05.2019 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач, його представник, представник відповідача та третьої особи не з`явилися. Враховуючи подані заяви по суті позову і з приводу процесуальних питань, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників розгляду, які належним чином повідомлені про судове засідання.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, 09.07.2014 року між ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» та ОСОБА_1 укладено Договір фінансового лізингу № 000941 та підписано Акт приймання-передачі предмету лізингу, а саме оспорюваний автомобіль марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ).

20.01.2017 року між ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 000941/01, відповідно до п. 1.2. якого, продавець зобов`язується передати належний йому транспортний засіб у власність, а покупець зобов`язується прийняти товар (автомобіль марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ) та сплатити за нього викупну вартість. Загальна вартість товару становить 229 978,00 грн.

Згідно приписів п. 2.1. договору купівлі-продажу перехід права власності відбувається підписання сторонами акту приймання-передачі транспортного засобу, який є невід`ємною частиною договору, на виконання яких, 20.01.2017 року сторонами був підписаний зазначений акт № 000941/01.

30.08.2018 року на 56 км. Автодороги Херсон-Генічеськ дорожня поліція зупинила оспорюваний автомобіль, про що складений відповідний Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у зв`язку з відкритим виконавчим провадженням Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Цього ж дня автомобіль передано на зберігання на спецмайданчик за адресою м . Цюрупинськ , вул . Гвардійська, 160, про що складено Акт від 30.08.2018 року № НА 150834.

10.10.2018 року старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві проведений опис транспортного засобу та оспорюваний автомобіля марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ) переданий на зберігання позивачу.

26.10.2018 року старшим державним виконавцем РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області ухвалено постанову про опис та арешт майна боржника, якою встановлено заборону відчуження та обмеження в користуванні транспортним засобом Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ).

Відповідно до розписки, що міститься в Акті від 30.08.2018 року № НА 150834 транспортний засіб Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ) повернули позивачеві - ОСОБА_1 .

За зберігання оспорюваного автомобіля на спецмайданчику, 26.10.2018 року позивач сплатив на рахунок Південної міжрегіональної філії ДП МВС «Інформ-Ресурси» кошти у розмірі 2 232,00 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Полтава Банк» № 1 Р2645 .

На неодноразові звернення позивача до ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» щодо зняття оспорюваного транспортного засобу з реєстрації й переоформлення технічного паспорту - відповідач не реагує.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власного волею.

Згідно з частиною першою ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Моментом набуття права власності за договором, згідно з вимогами частини першої ст. 334 ЦК України, у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов`язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача (частина друга ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За приписами частини першої ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до норм частини першої, третьої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною сьомою статті 81 ЦПК України.

За приписами частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Право власності на транспортний засіб, який був предметом договору фінансового лізингу та предметом договору купівлі-продажу між сторонами - автомобіль марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ) від ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» перейшло позивачу, хоча й не було належним чином зафіксовано у реєстраційних органах з незалежних від позивача причин.

Фактичне вилучення транспортного засобу було здійснено на підставі рішення державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні, чим було позбавлено позивача її права власності у частині права безперешкодного користування та володіння своїм майном, що потребує захисту та відновлення у судовому порядку.

Таким чином суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин прийшов до висновку про обґрунтованість позову і існування законних підстав для його задоволення.

Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню також сума судового збору у розмірі 3 026,88 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 41, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-16, 317, 319, 321, 328, 334, 391, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 9, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 137, 141, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту та визнання права власності на автомобіль - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ).

Скасувати арешт автомобіля марки Volkswagen Polo (червоного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» (, адреса: м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7, оф. 613), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати із зберіганням автомобіля на майданчику Південної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурс» у розмірі 2 232,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» (, адреса: м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7, оф. 613), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір 3 026,88 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Печерським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Печерський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», , адреса: м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7, оф. 613.

Третя особа: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, , адреса: м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б.

Суддя Г.О. Матійчук