Справа № 452/2697/19
Р І Ш Е Н Н Я
"01" листопада 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі судді Кравціва В.І.,
секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
та її представника адвоката Захарко Ю.В.,
ОСОБА_1 20 серпня 2019 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про визнання його таким, що втратив право користування житлом у будинку по АДРЕСА_1 .
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, у якому також зареєстрований її зять ОСОБА_2 , однак у вказаному будинку відповідач не проживає з 23 січня 2017 року.
У зв`язку з реєстрацією у її, позивача, будинку місця проживання відповідача вона надмірно сплачує комунальні послуги та робить неможливим подання нею документів для отримання субсидій для оплати комунальних послуг.
Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Захарко Ю.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі ч.1 ст. 223 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів.
Вислухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із свідоцтва про право на спадщину за законом, Витягу про державну реєстрацію прав, довідки про склад сім`ї та свідоцтва про шлюб відомо, що ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 , у якому також зареєстрований її зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7, 8, 9-15, 16, 18).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 видно, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване у вказаному будинку, однак за вказаною адресою він не проживає (а. с. 17).
Із показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 є зятем ОСОБА_1 , яка проживає по сусідству, і у січні 2017 року відповідач переїхав у м. Львів, де знайшов роботу, і з того часу жодного разу не приїжджав та дітей своїх не провідував.
Отже, ОСОБА_2 як член сім`ї власника будинку понад один рік відсутній у вказаному будинку без поважних причин і тому є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку.
Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так як реєстрація місця проживання ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм будинком, і оскільки відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку, що є способом захисту прав позивача, як власника будинку.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 770,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 770,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст повного судового рішення буде складено 11 листопада 2019 року.

Суддя