Справа №461/5662/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Скаб В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову покликається на те, що позивач є єдиним власником квартири АДРЕСА_4 . Крім позивача в квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_3 Зазначає, що відповідач на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, однак з 05.06.2016 та по даний час в зазначеній квартирі фактично не проживає та не з`являється, про що неодноразово було складено акти фактичного проживання, за участю представників комунальної установи та сусідів. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачувала комунальні послуги по утриманні житла, особистих речей в квартирі її немає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач жодного разу відповідачці не чинив. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, виникають суттєві проблеми зі сплатою надмірних нарахованих платежів по сплаті комунальних послуг, які позивач сплачує самостійно. Відповідачка також не несе інших витрат по утриманню житла, таких, як поточний ремонт, тощо, внаслідок чого об`єктивно порушуються права позивача, як власника, тому звернувся за захистом до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 скерував в суд клопотання про слухання справи за його відсутності. Позов підтримав, просив такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності учасників, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Позиція суду.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_4 . Даний факт підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 23.03.2010 за №25655283 (а.с. 5).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки Ф2, виданої 17.07.2019 ЛКП «Старий Львів» за № 2450, у даній квартирі зареєстровано двоє людей, а саме: ОСОБА_1 (власник) та відповідач: ОСОБА_4 (піднаймач).

Судом також встановлено, що відповідач є зареєстрований у житлі позивача, але більше одного року (з 05.06.2016) не проживає у вказаному житлі, що стверджується актом про що неодноразово було складено акти фактичного проживання, за участю представників комунальної установи та сусідів (а.с. 7-9).

Також достовірно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу у квартирі АДРЕСА_4 не проживає, не сплачує комунальні послуги та не має особистих речей.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.29, 405 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є в т.ч. квартира, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 71 ЖК України збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, відтак задоволення судом вимоги в межах визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у цілому відновить порушене право позивача на житло.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою квартирою знайшли своє ствердження під час розгляду справи, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 71-72, 405 ЖК України, керуючись ст.ст. 247, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 та зняти її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 4 листопада 2019 року.

Суддя І.Р.Волоско.