ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 727/3020/18

провадження 22-ц/822/910/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про захист авторського права та стягнення компенсації сум за порушення авторського права

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 , про захист авторського права та стягнення компенсації сум за порушення авторського права.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. Починаючи з 1977 року і по теперішній час, ним на території Чернівецької області створюються карти для проведення змагань зі спортивного орієнтування та спортивної радіопеленгації для набуття учнівською молоддю, представниками збройних сил, МЧС, силових структур навичок орієнтування, проведення змагань різного рівня та наукових досліджень у сферах геоморфології та гідрології.

Вказує, що ним в 2002 році створено карту в околицях сіл Спаська-Дубово-Камяна.

Позивач стверджує, що 17.09.2017 року відповідач ОСОБА_1 використав об`єкт його авторського права - автентичну частину (першоджерело) картографічного зображення місцевості, виконаного виключно ним в околицях сіл Дубово-Камяна, порушивши цілісність твору та поширюючи її для проведення Чемпіонату області з багатоборства без його дозволу.

Зазначає, що намагаючись вирішити питання в порядку досудового розгляду, ним 19.11.2017 року було направлено ОСОБА_1 листи як електронною, так і рекомендованою поштою, однак відповіді на них отримані не були.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив поновити його порушені авторські права шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат за факт протиправного використання об`єкта авторського права; оприлюднити в засобах масової інформації дані про допущення порушення авторського права та судові рішення щодо цих порушень, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про захист авторського права та стягнення компенсаційних сум за порушення авторського права - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 37230,00 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2019 року в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за безпідставністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказував на те, що суд першої інстанції при ухвалені рішення належним чином не перевірив доводів, які мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не було з`ясовано чи отримав автор авторську винагороду при виготовленні спірних карт і чи наявні у позивача правові підстави для заявлених позовних вимог, не було з`ясовано ким, коли і за який рахунок відбулося перше оприлюднення авторського твору. Зазначає, що вперше об`єкт авторських прав був оприлюднений «Федерацією спортивного орієнтування», яка в 2002 році замовила та виконала всі вимоги авторів по виготовленню цих спортивних карт.

Використання спортивних карт при змаганнях 2017 року відбулося тією самою організацію, яка здійснила перше оприлюднення. Відповідно до п.4 ч.3 ст.15 Закону України «Про авторське право та суміжні права», таке використання не є об`єктом майнових прав авторів та не вимагає їх дозволу. Апелянт посилається на те, що позов пред`явлено до нього безпідставно, оскільки він є неналежним відповідачем.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, є стягнення компенсації, а підставою позову є порушення авторського права на створену у співавторстві спортивну карту (картографічне зображення) в околицях сіл Спаська-Дубово-Камяна, зокрема в частині картографічного зображення в околицях сіл Дубово-Камяна, яка була використана під час проведення чемпіонату області зі спортивного орієнтування протягом 16-17 вересня 2017 року, в тому числі її розповсюдження.

На друкованому примірнику спортивної карти Спаська-Дубово зазначено картографія: ОСОБА_11. Використані матеріали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14, ОСОБА_8 .

Також, як вбачається з листа Управління молоді та спорту Чернівецької обласної державної адміністрації №01-04/1071 від 19.09.2018 року, авторами карти являються п`ять осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання згоди позивача ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_1 на використання та розповсюдження спортивної карти. Крім того встановлено, що відносини між співавторами твору не були визначені відповідним договором, а тому авторське право на твір здійснюється всіма співавторами спільно.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

В силу вимог ч. 1 ст. 437 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право виникає з моменту створення твору.

За змістом статей 440, 441 ЦК України та статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

На підставі статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

За захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Зокрема, подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. (п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України).

При розгляді апеляційної скарги встановлено, і це підтверджено листом Управління молоді та спорту Чернівецької обласної державної адміністрації №01-04/1071 від 19.09.2018 року, що авторами карти являються п`ять осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Спірні карти були отримані громадською організацією «Федерація спортивного орієнтування» у Чернівецькому обласному управлінні молоді та спорту. У вересні 2017 року за залишками цих спортивних карт громадською організацією «Федерація спортивного орієнтування» були проведені обласні змагання.

Організатором змагань, під час проведення чемпіонату області зі спортивного орієнтування 16-17 вересня 2017 року, на яких використовувались спірні спортивні карти є Управління молоді та спорту Чернівецької облдержадміністрації, яке згідно угоди №16 між Управлінням та обласною «Федерацією спортивного орієнтування», регламенту, кошторису і наказу про проведення заходу, доручила Чернівецькій громадській спортивній організації «Федерація спортивного орієнтування» провести ці змагання.

Змагання були проведені 16-17 вересня 2017 року громадською спортивною організацією «Федерація спортивного орієнтування», яка є юридичною особою. Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є керівником Чернівецької обласної громадської спортивної організації «Федерація спортивного орієнтування».

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі.

Отже, позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивної цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Враховуючи, що організатором змагань, під час проведення чемпіонату області зі спортивного орієнтування 16-17 вересня 2017 року, на яких використовувались спірні спортивні карти було Управління молоді та спорту Чернівецької облдержадміністрації, а Чернівецька громадська спортивна організація «Федерація спортивного орієнтування», яка є юридичною особою провела ці змагання, ОСОБА_1 , який є керівником Чернівецької обласної громадської спортивної організації «Федерація спортивного орієнтування» є неналежним відповідачем по справі.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд першої інстанції в порушення норм процесуального права зазначене вище не врахував, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не визначився зі складом осіб, які повинні брати участь у справі.

Апеляційний суд з урахуванням процесуальних положень щодо обсягу прав, визначених законом для апеляційної інстанції, позбавлений повноважень для залучення до участі у справі нових учасників.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права свідчать про очевидну незаконність ухваленого судом рішення, що в силу положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії апеляційного розгляду ініціювати питання про притягнення до участі у справі інших співвідповідачів чи заміну первісних відповідачів належними, що унеможливлює вирішення спору по суті позовних вимог. У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково, або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що позов пред`явлено до ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем по справі, підстав для його задоволення не вбачається.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати, в задоволені позову - відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Відповідно до положеннь ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначені норми, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1057,20грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 368, ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.381, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації сум за порушення авторського права відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1057,20грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 8 листопада 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :