ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5122/19 Справа № 202/668/19 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Вказував, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у тому розмірі, який встановлено судом, оскільки в нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ще одна дитина, - ОСОБА_3 .

Посилаючись на вказані обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду, встановленим у справі обставинам, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що сімейний стан позивача змінився, 04 липня 2018 року ним зареєстровано шлюб з ОСОБА_5 , у нього народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина та дитина перебувають на його утриманні; державна допомога не має ніякого відношення до зменшення розміру аліментів, усі отримані від державної допомоги гроші витрачаються на утримання доньки.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року зобов`язано позивача сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач 04 липня 2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зміна сімейного стану позивача, зокрема народження доньки ОСОБА_3 14 жовтня 2018 року в іншому шлюбі, не є автоматичною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав, а стан здоров`я у позивача добрий і він є працездатним, має постійне джерело доходу, крім того, відповідачем отримана державна допомога у зв`язку з народженням доньки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального чи сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання апеляційної скарги на зміну матеріального стану позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з огляду на зміну сімейного стану позивача та народження у нього ще однієї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є всі підстави для застосування ст.192 СК України та зменшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, колегія суддів враховує вимоги справедливості та законності та інтереси обох дітей позивача, тому вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступним частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнутих аліментів рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів приєднати до цивільної справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 10 травня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.