Провадження № 4-с/761/7/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гречух Олег Ярославович на дії та бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. на дії та бездіяльність державного виконавця та була розподілена судді Малинникову О.Ф.

Так як суддя Малинников О.Ф. перебував на довготривалому лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.06.2018 року було проведено повторний авторозподіл справи та справа надійшла в провадження судді Рибака М.А.

Так як закінчились п`ятирічні повноваження судді Рибака М.А. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.12.2018 року було проведено повторний авторозподіл справи та справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

Під час слухання справи як заінтересовану особу було залучено старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Гречух Олега Ярославовича.

В скарзі скаржник просить: визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лисенко О.В., які полягають в тому що ОСОБА_1 , як боржника не було своєчасно повідомлено про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2017 року та прострочено денний термін направлення постанови про відкриття виконавчого провадження про те, що останнього як боржника було позбавлено можливості реалізувати свої права під час самостійного виконання виконавчого документу в тому числі було позбавлено права заявлення відводу державному виконавцю, в порушення норм ч. 1 ст.19, ст.18, ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», визнати такі дії та бездіяльність неправомірними, незаконними, а також такими, що порушили законні права у виконавчому провадженні.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що на виконанні у головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лисенко О.В. перебуває виконавче провадження №52386898 відкрите на виконання виконавчого листа №2-5450/10 від 15.08.2013 року, виданого Шевченківським районним судом м.Києва.

Як зазначає заявниця, державним виконавцем з порушенням норм ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» було відправлено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того державний виконавець не роз`яснив заявниці її права та обов`язки, позбавив заявляти відводи, позбавив можливості скористатися іншими правами.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просить слухати справу в його відсутність.

Представник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення на вимоги скарги не направив.

Державні виконавці в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов`язки державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2010 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору недійсним у частині, зобов`язання вчинити дії та ухвалив рішення за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 2 220 046,10 грн. та судові витрати у сумі 1 820,00 грн..

Рішення набрало законної сили та 15.08.2013 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

Постановою від 11.10.2017 року головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко Оксана Вікторівна відкрила виконавче провадження №52386898 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Супровідний лист про направлення постанови підготовлено, як вбачається 11.10.2017 року.

В постанові також державний виконавець зазначила про необхідність боржнику подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 11.10.2017 року) визначала, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Державний виконавець передала до канцелярії постанову про відкриття виконавчого провадження 12.10.2017 року, тобто на наступний день, що підтверджується записом в журналі реєстрації вихідної кореспонденції.

Як встановлено в судовому засіданні, постанова була направлена боржнику 19.10.2017 року, що підтверджується копією конверту (оригінал якого оглянуто в судовому засіданні) та списку направлених рекомендованих листів.

Постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чепурним В.М. за результатами проведеної перевірки матеріалів виконавчого провадження №.01.2018 року було постановлено передати матеріали зазначеного виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві для організації подальшого виконання у рамках зведеного виконавчого провадження.

Постановою від 30.01.2018 року старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві Гречух О.Я. прийняв виконавче провадження №52386898.

В скарзі скаржниця зазначає, що несвоєчасне направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило її можливості звернутись із заявою про відвід державного виконавця та скористатися іншими правами, добровільно виконати рішення суду.

Проте як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 26.10.2017 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід головного державного виконавця Лисенко О.В.

В той же час з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії спрямовані на добровільне виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено порушення головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. вимог Закону України «Про виконавче провадження» так як вона у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» передала на відправлення постанову про відкриття виконавчого провадження, дії відділу скаржниця не оскаржувала, а тому суд приходить до висновку що відсутні підстави для задоволення заявлених вимог скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гречух Олег Ярославович на дії та бездіяльність державного виконавця - відхилити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Н.Г.Притула