Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/2819/19
Провадження № 2-о/644/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Черняк В.Г.,

за участю:

секретаря судових засідань - Красовської К.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Кухти О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_1

Ухвалою суду від 16.04.2019 року провадження по справі було відкрито, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона з 2011 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх шести років ОСОБА_1 вчиняв по відношенню до заявника фізичне та психологічне насильство та тримав її у страху. До поліції не зверталась, оскільки боялась чоловіка, який погрожував їй фізичною розправою. ОСОБА_1 тиснув на заявника психологічно, ображав, застосовував фізичну силу, хапав та тягнув за волосся. Дані дії вчинялись у присутності малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15.01.2019 року в результаті вчиненої ОСОБА_1 сварки, під час якої останній висловлювався в адресу заявника нецензурною лайкою та погрожував, заявником було викликано поліцію. ОСОБА_2 звернулась за допомогою на Гарячу лінію з попередження домашнього насильства. Після чого, вона була направлена до КУ ХОР «Кризовий соціальний центр для жінок», де вона перебуває разом із сином, переховуючись від ОСОБА_1 У зв`язку з поведінкою ОСОБА_1 , заявник зверталась по допомогу до психотерапевта.

Заявник в судове засідання не з`явилась, в заяві просила суд розглянути справу без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав частково, не погодився з вимогою про обмеження спілкування з дитиною. Надав суду пояснення згідно яких насилля до дружини не застосовував. Зазначив, що заявник ходить до якоїсь церкви, віддає туди всі гроші, на думку заінтересованої особи, заявник у зв`язку з цим має психічні відхилення.

Представник заінтересованої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради за довіреністю Кухта О.Г., в судовому засіданні заяву підтримала.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи з увагою на їх належність, допустимість і взаємний зв`язок, суд приходить до висновку, що вимоги за заявою підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання.

Судом, на підставі наданих документів - копії свідоцтва про шлюб, та обставин по справі встановлено, що заявник ОСОБА_2 є колишньою дружиною заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 96, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за своїми суб`єктними ознаками є особами на яких, за наявності відповідних обставин, поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, в тому числі незалежно від факту спільного проживання.

Статтею першою Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства;

- запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються;

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

- обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис стосовно кривдника відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник звертаючись до суду з заявою про застосування спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, як підставу для їх застосування зазначила - вчинення, на її думку, відносно неї заінтересованою особою ОСОБА_1 , домашнього насильства в формі психологічного насильства, яке виразилось у погрозах забрати дитину, постійних образах, та фізичного насильства яке виявилось в тому, що ОСОБА_1 тягав її за волосся, застосовував фізичну силу.

Малолітню дитину ОСОБА_3 , 2012 року народження, заявник вважає такою, що постраждала від домашнього насильства, оскільки він був свідком такого насильства.

На підтвердження існування домашнього насильства заявником надано суду наступні документи.

Відповідь Індустріального ВП ГУНП в Харківській області № 23аз/119-66/15 від 26.03.2019, згідно якої у період з 01.01.2019 року по 14 березня 2019 року до відділу поліції надходили заяви від ОСОБА_2 , в яких вона просить прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_5 .

23.01.2019 року з фактом звернення ОСОБА_2 до відділу поліції, у відношенні ОСОБА_1 було вкладено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП. Відомості щодо прийнятого за даним протоколом рішення відсутні.

Згідно відповіді № 246 від 02.04.2019 року Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріального району м. Харкова, 16.01.2019 року до Центру зателефонувала громадянка - ОСОБА_2 , яка повідомила, що довгий час страждає від психологічного та фізичного насильства з боку чоловіка - ОСОБА_1 . 17.01.2019 року на підставі письмової заяви ОСОБА_2 вона разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлена та того ж дня прибула до КУ ХОР «Кризовий соціальний центр для жінок».

З відповіді сертифікованого психотерапевта Української спілки психотерапевтів ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до нього за психологічною допомогою 10.01.2019 року. З нею було проведено 12 психолого-психотерапевтичних сесій. Причина звернення полягала в тому, що її чоловік постійно чинив психологічний тиск на неї та погрожував забрати сина. Це призвело до того, що ОСОБА_2 постійно знаходилась у стані постійного стресу. Домашнє насильство має місце в сім`ї ОСОБА_7 , i воно проявляється у виді психологічного та фізичного насильства. Психологічне насильство мало прояв у ігноруванні свободи та гідності, постійних образах i приниженні збоку чоловіка ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 будь-яких доказів в підтвердження своїх заперечень проти заяви стосовно відсутність фактів домашнього насильства суду не надав.

З огляду на встановлені судом конкретні обставини і характер взаємовідносин які склались між заявником і її колишнім чоловіком, суд приходить до висновку, що у відносинах між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має місце домашнє насильство з боку ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_2

Однак, заявником не надано суду доказів в підтвердження факту того, що малолітня дитина ОСОБА_3 , 2012 року народження , постраждав від домашнього насильства, чи був свідком такого насильства.

За таких обставин, враховуючи що ОСОБА_1 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавлений, а виходячи з приписів ч. 1 ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині обмеження ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , 2012 року народження.

Обмежувальний припис стосовно кривдника відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під поняттям «оцінка ризиків» розуміється оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статтею 350-6ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 76, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд -

В И Р І Ш И В:

Заву ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55), про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_1 :

- наближення на 50 метрів до місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто i через третіх oci6 розшукувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактування через інші засоби зв`язку особисто i через третіх осіб.

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Індустріального ВП ГУНП у Харківській області для взяття ОСОБА_1 на профілактичний облік, та до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 травня 2019 року.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк