Провадження № 22-ц/801/1998/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуСправа № 127/11961/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Марчук В. С.

Секретар: Константинов А.К.

За участю: представника позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Желіховського В.М.; представника відповідача адвоката Михніцького Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Агентство реєстраційних послуг» Козловського Миколи Сергійовича про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та визнання права власності,

Рішення ухвалила суддя Вохмінова О. С.

Рішення ухвалено о 12.43 год. у м. Вінниці.

Повний текст судового рішення складено 25 липня 2019 року,

Встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловського М. С. про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації речового права і визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 050/25-1059. В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором 11 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 050/1-543, згідно якого вони передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв.м.

15 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловським М. С. зареєстровано право власності на зазначену квартиру за АТ «Укрсоцбанк» на підставі наступних документів: рекомендованого повідомлення від 14 грудня 2018 року, повідомлення серії та номер К/И/УСБ/Б, виданого 01 грудня 2018 року АТ «Укрсоцбанк», договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 050/25-1059 від 11 червня 2007 року, іпотечного договору № 6118 від 11 червня 2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Рудик В. В., Статуту АТ «Укрсоцбанк», зареєстрованого 06 липня 2018 року.

Вважають, що така реєстрація права власності на нерухоме майно за АТ «Укрсоцбанк» проведена державним реєстратором без наявності всіх належних документів та з порушенням чинного в Україні законодавства.

Державним реєстратором не враховано, що на час здійснення реєстраційної дії зі зміни власника спірної квартири на цю квартиру державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області було накладено арешт, а тому відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстратор мав би відмовити у державній реєстрації права власності у зв`язку з наявними зареєстрованими обтяженнями речових прав на нерухоме майно.

З Інформаційної довідки не вбачається, чи надавалась банком оцінка іпотечного майна, що є обов`язковим при добровільному врегулюванні згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Їх про проведення оцінки спірної квартири не повідомляли, що свідчить про те, що оцінка предмета іпотеки не проводилась.

Покладене в основу реєстраційної дії повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 14 грудня 2018 року, не є належною підставою для вчинення реєстраційної дії, оскільки Законом України «Про іпотеку» передбачено надсилання вимоги, а не повідомлення. Будь-якої вимоги банк на їхню адресу не надсилав.

Також АТ «Укрсоцбанк» не повідомив державного реєстратора про наявність спору між сторонами з приводу заборгованості, враховуючи, що 19 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 127/16249/18 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, та рішенням суду від 19 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи те, що банк самостійно обрав спосіб захисту свого права в судовому порядку на підставі пункту 4.5.1. договору іпотеки № 050/1-543, тому він не мав права звертатись до реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на спірну квартиру в позасудовому порядку.

Крім того банк уже звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості і рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30 червня 2011 року у справі № 1092/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 534 263,14 грн. боргу. На даний час на виконанні в Центральному відділі ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 54566911 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 540 005,77 грн., в рамках якого накладено арешт на спірну квартиру та здійснюється стягнення боргу із заробітної плати ОСОБА_2 .

На підтвердження спору про розмір заборгованості свідчить те, що згідно рішення суду борг з урахуванням стягнутого судового збору становить 540 005,77 грн., а квартира коштує набагато більше, тому при зверненні на неї стягнення обов`язковою обставиною була б наявність експертної оцінки майна та врахування коштів, внесених в рахунок погашення боргу.

Спірна квартира є єдиним житлом для їхньої сім`ї. В ній зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проте при прийнятті державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ним не було з`ясовано, чи зареєстровані у спірній квартирі малолітні діти та чи не порушуються їхні права.

Рішенням Вінницької міської ради № 2977 від 26 грудня 2013 року, прийнятим на підставі звернення Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ, відмовлено у наданні дозволу на реалізацію в примусовому порядку спірної квартири, право користування якою мають малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В ході розгляду цивільної справи № 127/16249/18 виконавчим комітетом Вінницької міської ради надано висновок про недоцільність виселення дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із спірної квартири.

Спірна квартира є єдиним житлом, придатним для проживання позивачів, іншого нерухомого майна вони не мають, площа квартири є меншою, ніж 140 кв.м., та ця квартира набута ними в порядку приватизації, а не за кредитні кошти, а тому згідно із Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» спірна квартира не могла бути примусово відчужена без їхньої на те згоди.

У зв`язку з цим позивачі просили скасувати рішення державного реєстратора КП «Агентство реєстраційних дій» Козловського М. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46471843 від 15 квітня 2019 року; скасувати реєстрацію речового права, права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки № 6118 від 11 червня 2007 року, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В. В., яка вчинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловським М. С., рішення індексний номер 46471843 від 15 квітня 2019 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку спірної квартири; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спірної квартири.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року з метою забезпечення позову у справі накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловського М. С. про скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації речового права та визнання права власності відмовлено.

Судовий збір ухвалено залишити за позивачами.

Скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту квартири АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Зазначили, що з рішенням суду вони не погоджуються і вважають його таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також при недоведеності обставин та невідповідності висновків, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Відповідач АТ «Укрсоцбанк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення, оскільки підстави для задоволення позовних вимог та апеляційної скарги відсутні, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідач державний реєстратор КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловський М.С. відзив на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідач державний реєстратор Козловський М.С. у судове засідання не з`явився.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 050/25-1059, за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит окремими частинами, зі сплатою 12,5% річних в межах максимального ліміту заборгованості 58 944 доларів США на споживчі потреби, з кінцевим терміном повернення до 10 червня 2022 року (а. с. 11-14).

11 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 050/1-543, за умовами якого в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 050/25-1059 від 11 червня 2007 року передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв.м., яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03 квітня 2000 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради (а. с. 15-16).

11 червня 2007 року цей договір посвідчено і зареєстровано в реєстрі за № 6118 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В. В., який в цей же день наклав заборону відчуження на зазначену квартиру (а. с. 16 на звороті).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 червня 2011 року у справі № 1092/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 524 263,14 грн. заборгованості та 5742,63 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом (а. с. 21-23).

22 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Покиньчередою Н. Г. відкрито виконавче провадження ВП № 54566911 з виконання виконавчого листа № 6-5227/2011, виданого 13 грудня 2011 року Дніпропетровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в сумі 540 005,77 грн. (а. с. 24).

В ході цього виконавчого провадження 18 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Покиньчередою Н. Г. проведено опис та арешт майна боржника квартири АДРЕСА_1 (а. с. 25); 11 червня 2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 (а. с. 26).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46471843 від 15 квітня 2019 року, прийнятого державним реєстратором КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловським М. С., проведено державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержателем) права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв. м., житловою площею 37,7 кв. м. (а. с. 17-20).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 22 квітня 2019 року, вбачається, що підставою виникнення права власності (номер запису про право власності: 31180354) є: рекомендоване повідомлення Укрпошти № 768 від 14 грудня 2018 року; повідомлення АТ «Укрсоцбанк» № К/И/УСБ/Б від 01 грудня 2018 року; договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 050/25-1059 від 11 червня 2007 року; іпотечний договір № 6118 від 11 червня 2007 року (а. с. 17).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що була чинною на день укладення іпотечного договору 11 червня 2007 року) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 2). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (ч. 3) .

Частинами першою-четвертою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Пунктом 4.2. іпотечного договору № 050/1-543 від 11 червня 2007 року передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з пунктом 4.5. цього договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із таких способів: 4.5.1. на підставі рішення суду; або 4.5.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса; або 4.5.3. шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або 4.5.4. шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або 4.5.5. шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації (п. 1); перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (п. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Згідно з п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Отже, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Копія реєстраційної справи, в якій прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , що була надана Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року (а. с. 110-157), містить повідомлення АТ «Укрсоцбанк» від 01 грудня 2018 року № К/И/УСБ/Б, що було направлено ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , згідно з яким банк повідомляє їх про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. У цьому повідомленні банк вказав, що він має право вимоги заборгованості по договору кредиту № 050/25-1059 від 11 червня 2007 року, згідно якого є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що є предметом договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язання по зазначеному кредитному договору. Цим листом банк вимагає сплати боргу за кредитним договором, розмір якого станом на 23 серпня 2018 року складає 134 306,21 доларів США, що в еквіваленті станом на 23 серпня 2018 року становить 3 745 194,21 грн., з яких: строкова заборгованість 25 816,00 доларів США, що еквівалентно 719 891,76 грн.; прострочена заборгованість 28 131,32 доларів США, що еквівалентно 784 455,59 грн.; строкова заборгованість по нарахованих % - 750,76 доларів США, що еквівалентно 20 935,31 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих % - 79 608,13 доларів США, що еквівалентно 2 219 911,55 грн. В порядку статей 35, 36 Закону України «Про іпотеку» банк попереджає, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку, він має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (а. с. 153).

Це повідомлення отримано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 14 грудня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 143, 144).

Зазначене повідомлення АТ «Укрсоцбанк» від 01 грудня 2018 року № К/И/УСБ/Б за своїм змістом відповідає вимогам пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та статті 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки містить у собі зміст порушених зобов`язань, у тому числі, суму наявної заборгованості за кредитним договором та містить вимоги про усунення порушень із зазначенням терміну виконання таких вимог.

Крім того у цьому повідомленні зазначено про намір іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», про що було зазначено у статті 4 (у пункті 4.5) договору іпотеки № 050/1-543 від 11 червня 2007 року (а. с. 154-157), на підставі чого було здійснено оскаржувану реєстраційну дію.

Приймаючи 15 квітня 2019 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46471843, а саме права власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , державний реєстратор Козловський ОСОБА_7 .С. врахував, що заявником АТ «Укрсоцбанк» подано для реєстрації всі необхідні документи, які відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 61) та Закону України «Про іпотеку» ( ст. 35).

При цьому враховано те, що державному реєстратору були надані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк» на іпотечну квартиру, тому у відповідача державного реєстратора КП «Агентство реєстраційних послуг» Козловського М. С. були наявні всі законні підстави для вчинення дій щодо реєстрації права власності за відповідачем АТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки (квартиру) на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин є вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем АТ «Укрсоцбанк» вчинене державним реєстратором Козловським М. С. відповідно до Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги в тому, що не базується на вимогах закону позиція суду про розмір заборгованості по кредитному договору в сумі 134 306,21 доларів США та не відповідає судовій практиці, є безпідставними й спростовуються матеріалами справи. Згідно довідки-розрахунку заборгованості станом на 23 серпня 2018 року № 04.22-07/9842, наданої АТ «Укрсоцбанк», за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором № 050/25-1059 від 11 червня 2007 року в загальній сумі 134 306,21 доларів США, що в еквіваленті станом на 23 серпня 2018 року становить 3 745 194,21 грн., з яких: строкова заборгованість 25 816,00 доларів США, що еквівалентно 719 891,76 грн.; прострочена заборгованість 28 131,32 доларів США, що еквівалентно 784 455,59 грн.; строкова заборгованість по нарахованих % - 750,76 доларів США, що еквівалентно 20 935,31 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих % - 79 608,13 доларів США, що еквівалентно 2 219 911,55 грн. (а. с. 88). Саме про такий розмір заборгованості АТ «Укрсоцбанк» довів до відома ОСОБА_2 і ОСОБА_1 письмовим повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, надісланим на їх адресу 01 грудня 2018 року за № К/И/УСБ/Б і отриманим ними 14 грудня 2018 року (а. с. 81, 86).

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , будучи позивачами по даній справі, згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, не надали належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, визначених статтями 76-80 ЦПК України, на підтвердження існування заборгованості в іншій сумі або про відсутність будь-якої заборгованості по кредитному договору.

Доводи апеляційної скарги про відсутність оцінки іпотечного майна на момент переходу права власності станом на 15 квітня 2019 року, при тому, що судом враховано надану відповідачем оцінку станом на 29 листопада 2018 року, не заслуговують на увагу, виходячи із того, що в матеріалах справи наявний висновок про вартість об`єкту оцінки квартири АДРЕСА_3 , що складається із 3-х кімнат загальною площею 61,4 АДРЕСА_4 ., АДРЕСА_5 37,7 АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_2 , наданий суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Антей Ріелті» 29 листопада 2018 року, у якому зазначено строк його дії 6 місяців (а. с. 87).

Доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Укрсоцбанк» не повідомив державного реєстратора про існування спору між сторонами з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки також є безпідставними та аналогічними обґрунтуванню позовних вимог. Такі обґрунтування вірно спростовані у рішенні суду тим, що наявність судового спору з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, а не остаточного рішення суду щодо стягнення, яке набрало законної сили, не є перешкодою для позасудового способу звернення стягнення, з урахуванням того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 добровільно надали згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя саме за рішенням іпотекодержателя, що обумовлено сторонами в пункті 4.5. договору іпотеки.

Крім цього на час вчинення рішення державного реєстратора індексним номером 46471843 від 15 квітня 2019 року, у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відмовлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року (справа №127/16249/18) (а. с. 27, 28-32) та постановою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укрсоцбанк», рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили (а. с. 170-173).

Також в апеляційній скарзі позивачі зазначили про порушення судом першої інстанції прав дітей та про дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та про те, що спірна квартира є єдиним житлом, придатним для проживання їх сім`ї.

Ці доводи апеляційної скарги є ідентичними обґрунтуванням заявлених позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення надав мотивовану оцінку таким наведеним аргументам, визнавши їх безпідставними з огляду на те, що звернення стягнення на спірну квартиру як на предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснене не у примусовому порядку, а на підставі іпотечного застереження, добровільно погодженого сторонами, у тому числі позивачами по справі, при укладенні ними 11 червня 2007 року іпотечного договору, у якому іпотекодавці ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за власним бажанням, на власний розсуд, добровільно надали свою згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя саме за рішенням іпотекодержателя і за його вибором, підтвердивши таку свою добровільну згоду власноручними підписами в іпотечному договорі № 050/1-543 від 11 червня 2007 року, який є чинним, позивачами не оспорений та не визнаний недійсним за певних підстав.

При цьому судом першої інстанції враховано, що позивач ОСОБА_2 згідно відомостей із Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої станом на час розгляду даної справи у суді, має у власності будинок АДРЕСА_7 загальною площею 345,4 кв. м., тому житлові права дітей не порушуються, а також позивачі, будучи іпотекодавцями, не повідомляли про права дітей на іпотечне майно і не надали відповідних підтверджень таких прав дітей на спірне майно та спору між сторонами щодо проживання дітей у квартирі і їх права користування нею, немає.

Інші доводи апеляційної скарги також не відносяться до таких підстав для скасування судового рішення, які визначені статтею 376 ЦПК України та не доводять про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи чи були б обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду справи судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі повного, всебічного і об`єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим фактичним обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду є законним і обґрунтованим, а тому не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки її доводи є безпідставними і спростовані наведеним вище.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. С. Марчук

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2019 року