_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/460/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Луцюк Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеській міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті особи та тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області.При цьому заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області, яке тимчасово знаходиться на окупованій території України, помер її чоловік - ОСОБА_2 , про що свідчить «Лікарське свідоцтво про смерть» від 18 липня 2019 року за №152 та «Свідоцтво про смерть, серії « НОМЕР_1 , видане 19 липня 2019 року «Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Однак зазначені свідоцтва не приймаються на території України як документи, що мають юридичну силу та не є підставою вважати людину померлою. З метою реєстрації факту смерті чоловіка в органах ДРАЦС та отримання відповідного Свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, заявник вимушений звернутись до суду з даною завою.

У судове засідання заявниця не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа: представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Як встановлено у судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (актовий запис про шлюб №12, зроблений Песковською с/радою Ясиноватського району Донецької області від 16 серпня 1980р.).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, Донецької області чоловік заявниці - ОСОБА_2 помер, про що свідчать «Лікарське свідоцтво про смерть» від 18 липня 2019 року за №152 та «Свідоцтво про смерть, серії « НОМЕР_1 , видане 19 липня 2019 року «Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», копії яких додані до матеріалів справи.

Так, згідно «Лікарського свідоцтва про смерть» від 18 липня 2019 року за №152 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 61 рік, причина смерті Дисемінований туберкульоз легень.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 01 листопада 2019року Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки надане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Також, відповідно до Додатку 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк, Донецької областіналежить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, «Лікарське свідоцтво про смерть» від 18 липня 2019 року за №152 та «Свідоцтво про смерть, серії « НОМЕР_1 , видане 19 липня 2019 року «Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» вважаються недійсними, оскільки місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті чоловіка заявниці у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть чоловіка заявниці, на підставі вищезазначених свідоцтв, у неї немає, оскільки вони не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Таким чином, у зв`язку з тимчасовою окупацією території, необхідно встановити факт смерті фізичної особи, а саме, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ум. Донецьк, Донецької області, Україна.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для реєстрації факту смерті чоловіка в органах ДРАЦС та отримання відповідного Свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

При таких обставинах та враховуючи положення ст.317 ЦПК України, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,18,211,293,294,315,317,430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Сомове, Колпнянського району, Орловської області, Російської Федерації, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 61 рік, в місті Донецьк, Донецької області - Україна (тимчасово окупована територія), причина смерті - Дисемінований туберкульоз легень.

Рішення суду є підставою для реєстрації смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.