ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8526/19
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"05" листопада 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,передано до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю.

31.10.2019 справа передана в провадження судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Подана заява зумовлена наступними обставинами. З позовної заяви вбачається, що 14.09.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач передала у власність відповідачів грошові кошти в розмірі 8 937 000,00 грн., що станом на день укладення договору позики є еквівалентом 331 000,00 дол. США. На підтвердження укладеного договору та його умов відповідачами було надано позивачеві власноруч написану розписку, за якою відповідачі зобов`язуються повернути дані грошові кошти, як зазначено в розписці до 14.12.2017 та згоду відповідача 2 - ОСОБА_3 , як дружини про отримання вищевказаних коштів для сімейних цілей. Розписка та згода написана власноручно, добровільно, без будь-якого примусу, важких обставин.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідачі грошові кошти не повернули, умови договору не виконали та жодним чином не поінформували позивача про дату повернення грошових коштів, які є її власністю. Зважаючи, що відповідачі ігнорують вимоги позивача стосовно повернення боргу, існує ймовірність втрати позивачем її власних грошових коштів у розмірі 8 937 000,00 грн., що і обґрунтовує перед судом застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 133870249 від 10.08.2018.

- земельну ділянку площею 0,2041 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:014:0137, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н.М. від 30.06.2015, за реєстровим номером №2587 та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №133870216 від 10.08.2018.

Таким чином, при подачі заяви про забезпечення позову, позивач наголошує на тому, що відповідно до відомостей, які наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім власності на будинок і земельну ділянку у відповідачів більше нічого не має, а отже існує загроза виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

З матеріалів заяви вбачається, що інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 133870249 від 10.08.2018 та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №133870216 від 10.08.2018, що надані позивачем на підтвердження наявності у відповідачів нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, втратили свою актуальність. У зв`язку з тим, що довідки складені у 2018 році, суд не має можливості на час розгляду заяви про забезпечення позову встановити дійсних власників нерухомого майна та накласти арешт на дане майно.

Також, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та має містити: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (ч. ч. 1,2,3 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову, фактів та обґрунтувань вбачається, що позивач в повній мірі не надав доказів належності майна відповідачам, що унеможливлює накладення арешту на нерухоме майно за заявою про забезпечення позову.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя Комаревцева Л.В.