КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 371/843/18
Головуючий у першій інстанції - Капшук Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Сайнога Олександра Миколайовича на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року у справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, поданим в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Головкіна Яна Вікторівна про визнання недійсними державного акту про право приватної власності на землю, скасування рішення про державну реєстрацію права, витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 30 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території Потіцької сільської ради Миронівського району, який зареєстрований 05 січня 1995 року в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 12 за ОСОБА_1 , скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. № 20919184 від 16 червня 2017 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребувати на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Київській області із власності відповідача земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач 05 січня 1995 року отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 30 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області й згодом, 12 червня 2017 року, на підставі вказаного державного акту право приватної власності на земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що видача державного акту та реєстрація права власності на земельну ділянку за відповідачем проведено незаконно, оскільки підставою набуття земельної ділянки відповідачем стало рішення 1 сесії 22 скликання Миронівської районної Ради народних депутатів від 13 жовтня 1994 року та було видано відповідний державний акт від 05 січня 1995 року.

Проте, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 під час ознайомлення позивача з протоколом 1 сесії 22 скликання Миронівської районної Ради народних депутатів стало відомо, що рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки не приймалось, а спірну земельну ділянку було незаконно передано ОСОБА_1 як фізичній особі у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства.

Позивач також вказує, що відповідач міг отримати у власність лише земельну ділянку у межах середньої земельної частки, розмір якої є 4,41 га, проте відповідачем отримано державний акт на земельну ділянку площею 30 га, що в рази перевищує дозволену норму.

Виходячи із наведеного, позивач вважає, що спірну земельну ділянку було приватизовано відповідачем поза волею Миронівської районної Ради народних депутатів, чим порушено право власності останніх, а тому такі права підлягають судовому захисту та витребуванню на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, як спеціально уповноваженого органу виконавчої влади на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позов заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, виконуючий обов`язки керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Сайног О.М.подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Апелянт зазначає, що висновки суду стосовно залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання не відповідають матеріалам справи, а вказана ухвала прийнята із порушенням норм процесуального права.

Апелянт також вказує, що представником відповідача було подано заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, з наданням підтверджуючих документів. Крім того, відповідачем в підготовчому судовому засіданні було визнано дві позовні вимоги, а отже суд не мав перешкод для розгляду справи у разі відсутності позивача чи його представника.

При апеляційному розгляді справи прокурор Холоденко А.С. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, оскільки оскаржувана ухвала місцевого суду постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, вважає, що застосування судом принципу повторної неявки прокурора та позивача без поважних причин є неправомірним, оскільки попередня неявка була з підстав перебування прокурора у відпустці, тому неявка прокурора на судове засідання 14 серпня 2019 року не могла вважати повторною без поважних причин.

Інші учасники справи будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що перше судове засідання по розгляду спору по суті було призначено на 08 липня 2019 року о 14 год. 30 хв., проте 08 липня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури про відкладення вказаного судового засідання. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання було відкладено на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв.

14 серпня 2019 року прокурор та позивач у справі - Головне управління Держгеокадастру України в Київській області, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи на розгляд справи не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили.

Таким чином, оскільки прокурор та представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, проте повторно не з`явились й від них не надійшло заяви про розгляд вказаної справи за їх відсутності чи заяви про поважність причини їх неявки, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Як вбачається із матеріалів справи, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (а.с.2-12).

Відповідно до ухвали Миронівського районного суду Київської області від 10 травня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті на 08 липня 2019 року на 14 год. 30 хв. (а.с.127-128).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, наявного в матеріалах справи, Головне управління Держгеокадастру у Київській області та заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури були належним чином повідомленні про судове засідання, яке призначено на 08 липня 2019 року на 14 год. 30 хв. (а.с.133-134).

Відповідно до листа начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури від 05 липня 2019 року за №36-02-828вих-19, який було зареєстровано в районному суді 08 липня 2019 року, позивач просив зняти з розгляду цивільну справу за позовом Кагарлицької місцевої прокуратури до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки, яка призначена на 08 липня 2019 року на 14 год. 30 хв. (а.с.138).

Згідно із довідкою від 08 липня 2019 року у судове засідання не з`явились особи, які беруть участь у справі й фіксування судового процесу не відбувалось (а.с.139).

Як вбачається із судової повістки про виклик до суду наступне судове засідання було призначено на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв. (а.с.140-144).

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення, наявного в матеріалах справи, Головне управління Держгеокадастру у Київській області та заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури були належним чином повідомленні про судове засідання, яке призначено на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв. (а.с.147-148).

Окрім того, 14 серпня 2019 року на електронну адресу суду першої інстанції надійшов лист від представника відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого останній просив відкласти судове засідання, яке призначене на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв. у зв`язку з тим, що він буде зайняти у розгляді іншої справи, а саме при розгляді Верховним Судом справи №51-1678зп18 по відношенню до засудженого ОСОБА_3 . До вказаної заяви представником відповідача також було додано копію ухвали Верховного Суду від 21 червня 2019 року та копію судової повістки про призначення судового засідання на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв. (а.с.154-157).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач та прокурор були належним чином повідомлені про судове засідання, яке було призначено на 08 липня 2019 року на 14 год. 30 хв.. Разом з тим, прокурором було подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування прокурора що приймає участь у розгляді вказаної справи у черговій відпустці. Однак, належним та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин заявником не було додано до заяви.

Суд першої інстанції, дотримуючись вимог п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України відклав розгляд справи на 14 серпня 2019 року на 14 год. 00 хв.

Також рекомендованими повідомлення підтверджено факт того, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області та заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури були належним чином повідомленні про вказане судове засідання (а.с.147-148), проте, в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не повідомили суд першої інстанції про причини своєї неявки.

Таким чином, твердження апелянта про те, що відповідачем було визнано дві позовні вимоги, а саме: про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 30 га для ведення селянського (фермерського) господарства та скасування рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. №20919184 від 12 червня 2017 року про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, не може бути підставою для розгляду вказаної цивільної справи без позивача, оскільки він має право реалізувати свої процесуальні права та обов`язки й суд має забезпечити останньому таку можливість.

Окрім того, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, що також має враховуватись судом першої інстанції.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Доказів, які б підтверджували поважність причин неявки позивача та прокурора у судове засідання, призначене на 14 серпня 2019 року матеріали справи не містять.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про неявку позивача та прокурора на судове засідання 14 серпня 2019 року на 14:00 без поважних причин та враховуючи, що вказана неявка є повторною, тому дійшов законного та обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів доходить висновку, що судове рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Сайнога Олександра Миколайовичазалишити без задоволення.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 14 серпня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 06 листопада 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв