Постанова

Іменем України

01 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 408/7244/16-ц

провадження № 61-34029св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» на заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2017 року у складі судді Карягіної В.А. та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Яреська А. В., Коновалової В. А., Коротенка Є. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 2591,10грн за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 27 серпня 2013 року №БН/2013-08. Відповідно до умов Кредитного Договору позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операції з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 5 000,00грн з датою погашення 31 жовтня 2013 року. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 36,0% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. Станом на 07 вересня 2016 року загальна сума заборгованості становить 2 591,10грн, яку позивач просив стягнути разом з судовими витратами по справі.

Короткий зміст судового рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2017 року, залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Укрексімбанк» не надав належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між банком та ОСОБА_2 кредитного договору та неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором за відсутності наданого суду кредитного договору. Суд відхилив посилання позивача на наявність розрахунку заборгованості за кредитним договором, як на підставу своїх вимог, оскільки за відсутності в матеріалах справи кредитного договору неможливо дійти висновку про наявність зазначеної банком суми заборгованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року АТ «Укрексімбанк» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій просить вказані рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

06 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обгрунтована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки наданій банком виписці з особового рахунку відповідача, з якої можна встановити всі здійснені операції за кредитом, в тому числі й факт надання позичальнику кредитних коштів. Крім того, суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що кредитний договір було укладено між відповідачем та банком в особі філії банку у м. Луганську, що знаходиться на території, на якій здійснюється антитерористична операція, а тому банк не має доступу до нього.

Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій установлено, що за договором відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №БН/2013-087 від 27 серпня 2013 року, АТ «Укрексімбанк» нараховано ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 2591,10 грн, яка складається: із заборгованості за процентами та пені.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій відповідають вказаним вимогам закону.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно із статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частини перша та друга статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 179 ЦПК України 2004 року предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

На підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору від 27 серпня 2013 року та невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором АТ «Укрексімбанк» надало розрахунок заборгованості станом на 07 вересня 2016 року та виписку по рахунку за період з 27 серпня 2013 року по 07 вересня 2016 року, проте зазначені докази не можуть беззаперечно свідчити про укладення між сторонами кредитного договору від 27 серпня 2013 року, за відсутності інших допустимих доказів на підтвердження волевиявлення ОСОБА_2 на його укладення та досягнення сторонами всіх істотних умов договору. Зокрема, доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом та інших тарифів банку. А відтак наявність розрахунку заборгованості та виписки по рахунку не є достатніми доказами для висновку, що заборгованість у розмірі 2 591,10 грн виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору від 27 серпня 2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, правильно виходив з недоведеності АТ «Укрексімбанк» позовних вимог.

Посилання АТ «Укрексімбанк» на те, що договір між банком та ОСОБА_2 був укладений у м. Луганську, тобто на території, на якій здійснюється антитерористична операція, а тому кредитна справа відповідача залишилась у приміщенні філії банку у м. Луганську, до якої банк не має доступу, не звільняють його від обов`язку доказування, передбаченого статтею 60 ЦПК України 2004 року

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко