Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-3796/03
Провадження 4-с/711/16/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.,

представника скаржника Брунь В.І.

представників ДВС Дьо Л.С., Шкоденка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Придніпровський та Центральний відділи ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

В обґрунтування скарги вказує, що про існування оскаржуваної ним постанови йому стало відомо лише у вересні-жовтні 2018 року.

Також вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2003 року був встановлений порядок користування земельною ділянкою, що йому (скаржнику) та ОСОБА_2 Виконати вказане рішення було можливо лише за певної умови, а саме у тому випадку, якщо домоволодіння, яке належить йому (скаржнику), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 буде підключено до централізованої каналізаційної системи. Так було передбачено варіантом №2 висновку судово-будівельної експертизи від 10.12.2003 року.

До даного часу його домоволодіння АДРЕСА_1 до центральної каналізації не підключене.

По провулку Партизанському в м. Черкаси, де він мешкає, прокладена тільки приватна каналізація, яка збудована на кошти місцевих жителів і підключена до центральної каналізації КП «Черкасиводоканал» лише 11.05.2018 року.

Це виключає в любому випадку користування ним (скаржником) вищевказаною приватною каналізаційною мережею, тим паче, що власники цієї каналізації не можуть оформити на неї право власності.

Вказані обставини виключали можливість виконання рішення суду від 23.12.2003 року, однак державним виконавцем відділу ДВС Придніпровського РУЮ м. Черкаси 20.01.2004 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та приховано факт, що рішення суду від 23.12.2003 року не можливо було виконати.

Вважає постанову державного виконавця відділу ДВС Придніпровського РУЮ в м. Черкаси про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3796 від 01.03.2004 року сфальшованою.

А тому, просить: скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Придніпровського РУЮ м. Черкаси Голубець Т.В. від 20.01.2004 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3796 та зобов`язати виконавчу службу Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області відновити провадження шляхом винесення постанови.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судових засідань, до участі в справі в якості зацікавленої особи залучено Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.

В судовому засіданні 15.10.2019 року та 31.10.2019 року представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_6 скаргу підтримав та просив її заволинити. Просив скасувати саме ту постанову державного виконавця про яку зазначено в скарзі та з мотивів зазначених в скарзі.

В судовому засіданні представник Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Дьо Л.С. просила відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її безпідставністю. Також пояснила, що після ліквідації відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції міста Черкаси було здійснено передачу незавершених та архівних виконавчих проваджень за 2004-2006 роки до новоствореного Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, правонаступником якого є Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. До Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ архівні провадження завершені у 2004 році не передавалися. Також просила врахувати, що в 2008 році з урахування термінів зберігання виконавчих проваджень відбулося знищення виконавчих проваджень, завершених у 2004 році.

В судовому засіданні 31.10.2019 року представник Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Шкоденко С.В. просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 , представника Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Дьо Л.С., представника Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Шкоденка С.В., дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом зазначених норм обов`язковими підставами визнання рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є фактичне порушення прав сторони виконавчого провадження.

Статтю 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 вказаного Закону визначені права і обов`язки державних виконавців, а зокрема передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження підлягало закінченню у випадках: 1) прийняття судом відмови стягувача від стягнення; 2) затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні в відділі Державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси перебував виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3796 від 01.03.2004 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою по 2-ому варіанту судово-будівельно-технічної експертизи по АДРЕСА_2 Партизанському, 3 в м. Черкаси у співвідношенні ѕ і ј.

Як вбачається з постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси (а.с. 12) виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-3796 від 01.03.2004 року Придніпровського районного суду м. Черкаси було закінчене на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3796 від 01.03.2004 року повернутий до суду з відміткою про його виконання від 18.08.2004 року (а.с. 10-11).

Крім того, з описової частини вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем був встановлений порядок користування земельною ділянкою по провулку Партизанському, 3 в м. Черкаси згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №2-3796, про що свідчить акт державного виконавця від 18.08.2004 року №1129-6/04.

Вказана постанова, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 20.08.2004 року була затверджена начальником відділу Державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції Лазарєвою О.М. (а.с. 12).

Державна виконавча служба Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси була ліквідована в 2008 році. 05.07.2007 року незавершені та архівні провадження за 2004-2006 роки були передані новоствореному Придніпровському відділу ДВС Черкаського МУЮ, правонаступником якого є Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, і на даний час вже знищені.

Самим скаржником ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_6 на обґрунтування скарги не надано доказів того, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2003 року не було виконане державним виконавцем в серпні 2004 року, та доказів, які б вказували на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження була сфальшована державним виконавцем, як про це зазначено в скарзі, як про підставу для скасування постанови.

Також суд враховує і те, що з моменту ухвалення судового рішення від 23.12.2003 року у справі №2-3796 та до моменту звернення скаржника ОСОБА_1 з даною скаргою до суду пройшло більше п`ятнадцяти років. Відповідно якби вказане судове рішення не було виконане сторони у справі, між якими існував спір щодо порядку користування земельною ділянкою, в тому числі і сам ОСОБА_1 , зверталися б зі скаргами як до державного виконавця, так і до суду. Однак цього не відбувалося, і таких доказів суду не надано.

Крім того, при прийнятті рішення суд також враховує і те, що постанови від 20 січня 2004 року, яку скаржник та його представник просять скасувати не існує. Постанова про закриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-3796 від 01.03.2004 року винесена державним виконавцем та затверджена начальником відділу 20 серпня 2004 року.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 263, 441, 447, 448, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 07.11.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко