ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

08 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 642/5541/16-ц

провадження № 22-ц/818/5766/19

Суддя Харківського апеляційного суду Маміна О.В., у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської місцевої прокуратури №1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року поцивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та зустрічним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зустрічний позов Харківської міської ради задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі літ «А-1» загальною площею 151,7 кв. метрів, літ. «Б-1» загальною площею 34,9 кв. метри, літ. «В-1» загальною площею 78,5 кв. метри, літ. «Г-1» загальною площею 78,3 кв. метри, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити заходи, направлені на прийняття до експлуатації нежитлових будівель літ. «А-1», літ. «Б-1» , літ. «В-1», літ. «Г-1» по АДРЕСА_1 та зареєструвати право власності на нежитлові будівлі літ. «А-1», літ. «Б-1» , літ. «В-1», літ. «Г-1» по АДРЕСА_1 після реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту, на яке визнане право власності за рішенням суду.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане рішення суду першої інстанції, 20 вересня 2017 року, Харківська місцева прокуратура №1, яка не брала участі у справі, в інтересах держави в особі Харківської міської ради подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури №1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову Харківської міської ради відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, з підстав того, що відкриваючи апеляційне провадження апеляційним судом залишено поза увагою факт пропуску строку на оскарження рішення, оскільки рішення у справі ухвалене 23 вересня 2016 року, а апеляційну скаргу Харківською місцевою прокуратурою №1 подано лише 20 вересня 2017 року. Також зазначено, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою в інтересах Харківської міської ради, прокурор не обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів цього органу місцевого самоврядування.

Разом з тим наявні підстави для залишення апеляційної скарги Харківської місцевої прокуратури №1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року без руху, виходячи з наступного.

Пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржуване рішення Ленінського районного суду м. Харкова ухвалене 23 вересня 2016року. Апеляційна скарга подана до суду 20 вересня 2017 року, тобто поза межами строку, встановленого ч.1 ст. 294 ЦПК України (чинного на час звернення до суду з апеляційною скаргою).

В апеляційній скарзі Харківська місцева прокуратура №1 зазначає, що органи прокуратури участі у розгляді справи не приймали, про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23 вересня 2016 року, яким, на думку прокурора, порушуються інтереси держави, дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень - 15 липня 2017 року. Проте питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не порушує.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже Харківській місцевій прокуратурі №1 необхідно надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року разом з обгрунтованими підставами для його поновлення.

Крім того згідно ч.1 ст. 292 ЦПК України (чинного на час звернення до суду з апеляційною скаргою) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційну скаргу подано Харківською місцевою прокуратурою №1 в інтересах Харківської міської ради.

Пункт 3 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість здійснення прокуратурою представницької функції лише у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч.2 ст. 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Проте апеляційна скарга Харківської місцевої прокуратури №1 не містить обґрунтування наявності підстав для здійснення прокуратурою захисту інтересів Харківської міської ради, не здійснення або неналежним чином здійснення нею захисту своїх інтересів та підстави неможливості суб`єкта, в інтересах якого звернувся прокурор, самостійного здійснення захисту своїх прав, відповідно до вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» та вимог ст. 56 ЦПК України.

З урахуванням вищевказаного, Харківській місцевій прокуратурі №1 необхідно вказати підстави для представництва інтересів Харківської міської ради та надати належні докази наявності підстав для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Згідно ч. 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: 1) надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року із зазначенням обґрунтованих підстав для його поновлення; 2) надання обґрунтованих підстав для звернення прокурора із вказаною апеляційною скаргою в інтересах Харківської міської ради та відповідними доказами цього.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури №1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та попередити, що у разі невиконання зазначених вимог ухвали у встановлений строк, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Маміна