Справа № 266/3836/19
Провадження № 2/266/846/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно спадкодавців,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Темір І.В. звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно спадкодавців, а саме просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на 3/4 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , на спадкове майно, а саме на 1/4 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що згідно відомостей з МКП «Маріупольське БТІ», станом на 31.01.2019 року на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки про будування індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти, посвідченого Другою Жданівською нотаріальною конторою, від 17.03.1960 року за р-р. № 1058 та зареєстрованого Жданівським БТІ у 12.01.1981 року за № 30194, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить матері позивачки ОСОБА_2 . Після оформлення цього договору та закінчення будівництва житлового будинку у 1981 році, мати позивачки виконала вимоги законодавства в частині реєстрації правовстановлюючого документа, провівши його реєстрацію 12.01.1981 року за № 30194, що підтверджується копією вищезазначеної відповіді від 31.01.2019 року за № 293 з Маріупольського БТІ. Згідно технічної інвентаризації проведеної 31.01.2019 року, на земельній ділянці за вищевказаною адресою, розташовано житловий будинок (літера А-1 АДРЕСА_2 , прибудова (літера а-1), житлова прибудова (літера Б-1), житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 93,5 кв.м., сараї (літера Е-1, В-1), убиральня (літера Д-1), огорожа (№ 1,3,4), ворота (літера №2), вимощення (літера І). Домоволодіння отримано у власність в результаті будівництва на підставі відповідного договору та належить матері позивачки на праві приватної власності, так як після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на долю у цьому будинку зі сторони спадкоємців останнього, а саме його дітей, ніхто не заявляв. 02.01.2016 року за місцем свого тимчасового мешкання у РФ померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 має право на спадкування майна, яке належало її матері на момент смерті, на підставі особистого розпорядження спадкодавця, оформленого заповітом 08.06.2004 року за р-р. № 3-690, який не був скасований останнім за життя. Крім, позивачки, яка після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини у Другу маріупольську державну нотаріальну контору, її брат ОСОБА_5 з заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині не звертався, однак, також відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається принявшим спадщину після смерті матері. Відповідно до цього, частки спадкоємців за заповітом та за законом у спадщині ОСОБА_2 , приймаючи до уваги існуючий заповіт та обов`язкову частку, складають для ОСОБА_1 ѕ частки, а для ОСОБА_3 1/4 частки. ОСОБА_3 за життя не отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку спірного житлового будинку. Не відбулась державна реєстрація його права власності на зазначене нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачка також не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері та мала намір зробити це пізніше з урахуванням частки брата у спадщині. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/4 частку домоволодіння АДРЕСА_1 . У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Через відсутність у ОСОБА_1 необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом на спірне нерухоме майно документів, нотаріус з посиланням на нормативну базу, роз`яснив процедуру вирішення зазначеного питання, яка полягає в зверненні до суду з зазначеним позовом. Тому, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Темір І.В. звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно спадкодавців, а саме просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на 3/4 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , на спадкове майно, а саме на 1/4 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Темір І.В. в судове засідання надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу за їхньої відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача, який діє на підставі довіреності - ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у своїй сукупності з нормами діючого законодавства, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки про будування індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти, посвідченого Другою Жданівською нотаріальною конторою, від 17.03.1960 року за р-р. № 1058 та зареєстрованого Жданівським БТІ у 12.01.1981 року за № 30194, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить матері позивачки ОСОБА_2 (а.с.32-33).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2016 року, виданого відділом РАЦС про смерть 1 Комітету по справам РАЦС Уряду Санкт - Петербургу, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.27).

Домоволодіння отримано у власність в результаті будівництва на підставі відповідного договору та належить матері позивачки на праві приватної власності (ст. 86 ГК України, 1963 року, ст. 325 ЦК України), так як після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 права на долю у цьому будинку зі сторони спадкоємців останнього, а саме його дітей, ніхто не заявляв.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.05.2004 року, виданого відділом РАЦС Приморського управління юстиції у м. Маріуполі Донецької області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.29).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.12.1959 року та довідкою про укладання шлюбу №918 від 01.12.2004 року, виданої відділом РАЦС Кировського району Ленінграда в якій зазначено, що ОСОБА_7 після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 . (а.с.34).

Відповідно до заповіту серії НОМЕР_4 від 08.06.2004 року, посвідченого Державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка є спадкоємцем на майно своєї матері разом зі своїм рідним братом ОСОБА_3 , який на момент смерті ОСОБА_2 був непрацездатним, особою з інвалідністю другої групи (групу інвалідності йому було встановлено 21.06.2005 року безстроково) та мав право на обов`язкову частку у спадщині та фактично прийняв спадщину з урахуванням його постійної реєстрації та мешкання разом з ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 за АДРЕСА_4 : АДРЕСА_1 .

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно відповідей наданих Департаментом адміністративних послуг № 03-12-0977 від 31.01.2019 року, в будинку АДРЕСА_1 станом на 02.01.2016 року були зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.38).

Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка складалася з 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 , але документально не оформив свої права.

Крім, позивачки, яка після смерті у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини у Другу маріупольську державну нотаріальну контору, її брат ОСОБА_3 з заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині не звертався, однак, також відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається прийнявшим спадщину після смерті матері.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 06.08.2018 року виданого Приморським районним у мсті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28).

Таким чином ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка складалася з 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, але документально за життя не оформив свої права.

Як вбачається зі спадкової справи № 211/2016, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її донька ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ частки житлового будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у спадкоємця відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухомо майно.(а.с.25-26).

Як вбачається зі спадкової справи № 69/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його сестра ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, ОСОБА_1 яка є, як спадкоємцем за заповітом, так за законом, не може реалізувати своє право, в тому числі на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових прав позивача та прав на володіння своїм майном, суд задовольняє позов в повному обсязі, оскільки позов не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 13,82, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16,182, 319,321,328,392, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на спадкове майно, а саме на 3/4 частки житлового будинку (літера А-1) з прибудовою (літера а-1), житловою прибудовою (літера Б-1), житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 93,5 кв.м., сараїв (літера Е-1, В-1), убиральні (літера Д-1), огорожі (літера № 1,3,4), воріт (літера № 2), вимощення (літера І), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на спадкове майно, а саме на 1/4 частку житлового будинку (літера А-1) з прибудовою (літера а-1), житловою прибудовою (літера Б-1), житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 93,5 кв.м., сараїв (літера Е-1, В-1), убиральні (літера Д-1), огорожі (літера № 1,3,4), воріт (літера № 2), вимощення (літера І), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляцію до Донецького Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Федотова В. М.