Справа № 210/2096/19
Провадження № 2/210/1355/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" жовтня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

при секретарі Таранущенко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту прийняття спадщини посилаючись на те, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». За своє життя батько позивач мав у приватній власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 1990 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С.. та зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за № 53353 від 07 серпня 1990 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 помер. Позивач хоча і була зареєстрована за іншою адресою, але проживала із батьком з жовтня 2003 року і до його смерті та проживає там і до сьогоднішнього дня.

В наслідок смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті останнього.

В 2019 році позивач звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріусом було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини.

На підставі того, що позивач проживала із батьком з жовтня 2003 року, на момент його смерті та до сьогоднішнього дня там і проживає, утримує спадкове майно, здійснює комунальні платежі, вільно володіє та користується спадком, здійснює поточні ремонти та доглядає за спадком, вважає, що спадщину вона прийняла, але не оформила спадкових прав, тому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до догляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Повалій О.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву не скористався.

Суд, взявши до уваги заяви та пояснення позивача, представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривий Ріг, її батьками є - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень 23 грудня 1975 року зроблено Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції відповідний актовий запис за № 2213, серії НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження.

При реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , позивач набула прізвище чоловіка, а саме « ОСОБА_1 », про що в книзі реєстрації шлюбів 04 листопада 1994 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управляння юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 581, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 березня 2008 року.

За своє життя батько позивача мав у приватній власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 1990 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С.. Вказаний у даному документі житловий будинок зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за правом приватної власності за ОСОБА_2 і записаний в реєстрову книгу під записом № 53353 від 07 серпня 1990 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 04 червня 2008 р. серії НОМЕР_3, про що зроблено відповідний актовий запис №591.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 24.07.1990 р. ОСОБА_2 придбав нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтвердили той факт, що позивач проживала із батьком з жовтня 2003 року і до його смерті, та проживає там і до сьогоднішнього дня за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, часом відкриття якої є його день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є єдиною дитиною спадкодавця тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька.

Так, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. 10.01.2019 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила строк прийняття спадщини..

За загальними положеннями про спадкування, відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується документами:

-довідкою №60 від 21 лютого 2019 року з ТОВ «Нова Ком» про суми, нараховані, до сплати комунальними та іншими службами міста, де відображено, що на ім`я позивача за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір з КП «Кривбасводоканал» та з ТОВ «Екоспецтранс» тобто останніми визнано позивача в якості власника житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-договором № Мт 12/ від 19.03.2017 року про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення де суб`єктом користування послугами вказана позивач, а в ступені споріднення вона записана власником;

-довідкою з Управління соціального захисту населення №1084 від 19 лютого де позивач перебуває на обліку та де вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

-медичною карткою доньки позивача, ОСОБА_9 , де вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

-довідкою №1083 від 20.02.2019 року з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради де вказано, що позивач мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на обліку як одинока матір з 01.07.2008 р. по 31.08.2014 року;

-довідкою №93 від 19.02.2019 року про те, що донька позивача навчається в 4 класі Криворізької загальноосвітньої школи №63 з 01.09.2015 року по теперішній час та проживає у межах мікрорайону обслуговування Криворізької загальноосвітньої школи № 63, а саме АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Заяви про відмову від спадщини позивач не подавала .

Згідно до статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Нормами ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину».

Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; позивач не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 2 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Встановлення даного факту необхідне позивачу для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_2 , тому має для неї юридичне значення.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З урахуванням наведеного , беручи до уваги той факт, що позивач проживала із батьком з жовтня 2003 року, на момент його смерті та до сьогоднішнього дня там і проживає, утримує спадкове майно, здійснює комунальні платежі, вільно володіє та користується спадком, здійснює поточні ремонти та доглядає за спадком, тому вважається, що спадщину вона прийняла, але не оформила спадкових прав, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, права позивача підлягають захисту тому позовна заява про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з наведено, суд вважає необхідним встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 16, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд-,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко