ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/184/19 Номер провадження 22-ц/814/2535/19Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Одринської Т.В.

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення грошорвих коштів невиплачених при звільненні

за апеляційною скаргою директора Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки - Делія О.В.

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення не донарахованої вихідної допомоги при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з вересня 2007 року по серпень 2018 року вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах. 31 серпня 2018 року її було звільнено за власним бажанням у зв`язку з порушенням працедавцем законодавства про працю згідно ч. 1 ст. 39 КЗпП України. При звільненні їй було виплачено вихідну допомогу у розмірі 14572,53 грн., замість належної - 46861,92 грн. Факт порушення діючого законодавства при обчисленні вихідної допомоги, встановлено перевіркою Управлінням Держпраці у Полтавській області. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача суму недонарахованої вихідної допомоги при звільненні у розмірі 32 289,39 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення недонарахованої вихідної допомоги при звільненні - задоволено.

Стягнуто з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на користь ОСОБА_1 заборгованість по вихідній допомозі при звільненні в сумі 32 289,39 грн. з вирахуванням з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, актом від 26.12.2018 року №ПЛ2507/783/АВ-ПЛ2877П783 Управлінням Держпраці у Полтавській області встановлено порушення вимог п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 пункту 8 розділу IV ПКМУ 100, при нарахуванні вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 Розрахунок, наданий позивачем, проведений з врахуванням Постанови № 100 та є правильним.

З вказаним рішенням не погодився відповідач, в зв`язку з чим директор коледжу оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неврахування всіх обставин справи й доказів, наданих відповідачем, порушення судом першої інстанції норм процесуального права й неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив порядок нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Вказує що судом безпідставно враховано до розрахунку виплати, які були проведені у липні в розмірі 4301,60 грн. та 860,32 грн., які були сплаченні останній за попередній період: жовтень 2017 р - лютий 2018 р. Також, наказом 137 а від 10 серпня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 було виплачено додаткове педагогічне навантаження у кількості 76 години за період: жовтень 2017 - лютий 2018 р. на загальну суму 5131,92 грн., які були сплачені останній в кінці навчального року, тобто в липні 2018 року..

Вважає, що розрахунок середньоденного заробітку за період: червень-липень 2018 р. повинен був проводитися наступним чином: сума заробітної плати нарахованої за останні два повні місяці з врахуванням періоду перебування на роботі - 9714, 95 грн., кількість робочих днів у відповідному періоді - 20, розмір середньоденного заробітку за період -9714, 95 грн./20 =485, 75 грн.. Отже, розмір вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 мав становити 29144, 85 грн. (499,52 грн. * 60 (20*3 - кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком за три місяці), з яких відповідачем вже сплачено 14572,53 грн. За наведених обставин просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду - залишити без змін. Вказує, що доводи апеляційної скарги щодо безпідставного включення до розрахунку виплат за додаткове навантаження, які були виплачені за попередні періоди є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 01.09.2007 року по 31.08.2018 року перебувала у трудових відносинах з Полтавським кооперативним коледжем Полтавської облспоживспілки, працювала на посаді викладача юридичних дисциплін.

31.08.2018 року ОСОБА_1 звільнилась з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки відповідно до ч. 1 статті 39 Кодексу законів про працю України за власним бажанням у зв`язку з порушенням працедавцем законодавства про працю з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (ст. 44 КЗпП України), що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 та копією з наказу № 76-К від 30.08.2018 року про звільнення. / а.с. 9, 10-12/.

Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у статті 38 і 39 КЗпП, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Як вбачається з розрахункового листа ОСОБА_1 за серпень 2018 року, роботодавцем нарахована та виплачена їй вихідна допомога у розмірі 14572,53 грн. / а.с. 13/.

Актом інспекційного відвідування Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки від 26.12.2018 року № ПЛ2507/783/АВ-ПЛ2877П783, Управлінням Держпраці у Полтавській області було виявлено порушення вимог п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 пункту 8 розділу IV ПКМУ 100, при нарахуванні вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_1 / а.с. 79 -88/.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (надалі - «Порядок»).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

При цьому згідно з абзацом 4 розділу ІІ наведеного вище Порядку, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Визначаючи суму, що підлягає стягненню в якості вихідної, місцевий суд взяв за основу розрахунку середню заробітну плату за червень - липень 2018 року, які передували місяцю, у якому було звільнено позивача.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з даним розрахунком суду, оскільки як встановлено актом інспекційного обстеження та підтверджено наказом № 66 від 12 червня 2018 року, позивач у липні 2018 року знаходилась у відпустці, тому вказаний місяць не може бути включено до розрахунку середнього заробітку / а.с. 23/.

Колегія суддів вважає, що для розрахунку середньої заробітної плати необхідно взяти два останні місяці, в яких позивач фактично працювала, а саме: травень - червень 2018 року.

Так, позивачем за травень та червень відпрацьовано по 20 днів у кожному місяці, тобто разом 40 днів.

Згідно розрахункових листів, заробітна плата позивача в травні була нарахована в сумі - 5562, 43 грн, у червні 2018 року -9714,95 грн./ а.с. 93/.

.

Кількість днів, за які підлягає нарахуванню вихідна допомога складає 60, враховуючи середньомісячне число робочих днів згідно з графіком роботи коледжу.

Розрахунок середнього заробітку:

Травень /- 5562, 43 грн. / +червень / 9714, 95 грн. / = 15277,38 грн / 40 кількість фактично відпрацьованих днів за даний період =381, 94 грн. ( середньоденний заробіток)

381, 94 грн. * 60 днів = 22166,67 грн. складає розмір вихідної допомоги, який підлягав виплаті ОСОБА_1 при звільненні.

Враховуючи, що частина вихідної допомоги у розмірі 14572,53 грн вже виплачено відповідачу, стягненню підлягає сума 8343,87 грн.

Відповідно до витягу з наказу № 143 а від 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 . встановлено додаткове педагогічне навантаження - 76 год./ а.с. 14/.

Згідно наказу № 137 а від 10 серпня 2018 року, педагогічне навантаження ОСОБА_1 мала лише з жовтня 17 по лютий 2018 рік / а.с. 35/, оплату якого вона отримала в липні 2018 року і для обрахування середньоденної заробітної плати не може бути прийнято судом до уваги.

Доказів додаткового навантаження в період травень - червень 2018 року, позивачем суду не надано. Факт відсутності доказівдодаткового навантаження у вказаний період також підтверджено листом начальника Управління держпраці у Полтавській області від 26.12.2018 року за № 16-171386/01/14-04/201 / а.с. 15-17/.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судового збору не звільнений (постанова ВП Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16), позовні вимоги останньої є об`єктами справляння судового збору. Мінімальна сума судового збору за подання позову складає 768, 40 грн, який підлягає стягненню з відповідача, оскільки судом встановлено порушення трудового законодавства.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, розподіляючи судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн., колегія суддів враховує, що процент задоволеності її складає 83 % /8343,87грн - стягнуті судом апеляційної інстанції *100 / 46861,92 грн, -які прохала стягнути позивачка /, тому до стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача підлягає судовий збір в розмірі 922,08 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки - Делії О.В. - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року- скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення недонарахованої вихідної допомоги при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на користь ОСОБА_1 заборгованість по вихідній допомозі при звільненні в сумі 8343,87грн грн. з вирахуванням з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів з доходів фізичних осіб.

В задоволенні інших позовних вимог -відмовити

Стягнути з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 922, 08 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

Судді: ___________________ Г.Л.Карпушин ______________ В.П.Пікуль