ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2146/18 Номер провадження 22-ц/814/1928/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави, ухвалене 16 травня 2019 року в приміщенні суду у складі судді Парахіної Є.В.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2007 року Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ за № 1733.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 29 вересня 2007 року, проте на час звернення до суду фактичні шлюбні відносини припинилися, а збереження шлюбу є неможливим.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2007 року Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ за № 1733.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме не вирішення судом питання про місце проживання дітей, а також порушення строку на примирення сторін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, 29 вересня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 29 вересня 2007 року, зроблений актовий запис № 1733.

Сторони по справі є батьками малолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони проживають разом в одній квартирі, проте подружні відносини не підтримують.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи, що протягом наданого судом строку для примирення сторони не дійшли згоди щодо продовження шлюбних відносин, а позивач категорично заперечує проти їх продовження, то збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини та принципу добровільності шлюбних відносин. Викладене повною мірою враховано місцевим судом.

Посилання апелянта на те, що суд не визначив місце проживання дітей є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Жодною зі сторін не заявлялися вимоги про визначення місця проживання дітей, а тому вирішення цього питання не було предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як встановлено судом та визнано сторонами, вони проживають разом. У випадку ж, якщо у майбутньому сторони будуть проживати окремо та вони не досягнуть згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, сторони мають паво звернутися із заявою до органу опіки та піклування або із позовом до суду.

Суперечить матеріалам справи і посилання апелянта на порушення судом строку на примирення.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2018 року сторонам надано строк для примирення терміном 3 місяці та зупинено провадження у справі. Провадження у справі поновлено 05 березня 2019 року, тобто після спливу строку на примирення.

Окрім того, заходи для примирення сторін вживались і апеляційним судом. Так, ухвалою від 25 липня 2019 року провадження у справі було зупинено, а сторонам надано тримісячний строк для примирення. Однак, сторони не досягли примирення.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна