Справа № 661/2747/19
Провадження № 2/661/825/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

01 листопада 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

головуючого - судді Матвєєвої Н.В.

з участю секретаря судового засідання -Антонової В.В.

представника позивача - адвоката Грицак О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання заповіту дійсним, визнання особи такою, що пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Грицак О.С. звернулася до суду з позовом до відповідача вказавши, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про її народження в графі «батько» вказано ОСОБА_4 , в графі «мати» - ОСОБА_5 . ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_4 подарував 7/50 частки цього майна своїй онуці - ОСОБА_3 , яка на той час була неповнолітньою, а тому від її імені діяла позивачка - ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті право власності на спадкове майно, а саме 43/50 частки житлового будинку перейшло до ОСОБА_5 , що підтверджується рішенням Новокаховського міського суду від 20.10.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. За життя 07.11.2018 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, заповіла своїй доньці ОСОБА_1 . Вказаний заповіт був посвідчений начальником відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу О.В. Сендик, якій згідно із рішенням № 1524 від 25.10.2018 року, виданого Новокаховською міською радою, були делеговані повноваження вчиняти нотаріальні дії, передбачені ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат». Також, цей заповіт був внесений до Спадкового реєстру за номер № 76. Проте, звернувшись до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровської Н.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася після смерті матері, ОСОБА_1 27.05.2019 отримала відмову. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом було вказано на те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. А тому ОСОБА_1 для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів вимушена звернутися до суду. Вважає, що заповіт від 07.11.2018 року складений ОСОБА_5 є дійсним, відповідає волевиявленню заповідача, ОСОБА_5 до його підписання прочитала його вголос, під час складання та підписання нею заповіту будь-який сторонній вплив на неї не здійснювався. Вказівка державного нотаріуса Татаровської Н.С. у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, на порушення загальних вимог щодо форми заповіту є безпідставним, оскільки відсутність у заповіті реквізитів, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України може розцінюватися як порушення форми заповіту у тому разі, якщо відсутність таких реквізитів позбавляє можливості встановити особу спадкодавця, свободу його волевиявлення, час, місце вчинення заповіту, особу, яка його нотаріально посвідчила. Посилання на лист № 5283-0-33-14/13.1 від 21.04.2014 року є безпідставним, бо він не є нормативним документом, а носить рекомендований характер. Позивачка по справі також має рідного брата ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом після смерті матері, але не проживав з матір`ю на час її смерті, а лише був зареєстрований за адресою проживання матері, її здоров`ям не опікувався, матеріальної допомоги на лікування не надавав. Тому вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини за законом, оскільки не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а факт реєстрації у житловому будинку із спадкодавцем не є підставою вважати, що він прийняв спадщину в порядку ст.1268 ч.3 ЦК України. Оскільки ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , іншим шляхом неможливо оформити спадщину, заповіт є дійсним, тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Просила суд визнати дійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 та посвідчений начальником відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Сендик Оленою Вікторівною 07.11.2018 року, зареєстрований в спадковому реєстрі за № 76. Визнати ОСОБА_2 таким, що пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно, а саме 43/50 частки на житловий будинок АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини справи.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, проти позову не заперечували, просили розглядати справу у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З договору дарування від 15.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Тихомировим Л., слідує, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 , від імені якої діяла ОСОБА_1 7/50 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.10.2009 року за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнано право власності в порядку спадкування за законом у першу чергу після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно - 43/50 частки житлового будинку , розташованого за адресою : АДРЕСА_2 . З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2010 року слідує, що на підставі зазначеного рішення суду за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на нерухоме майно - 43/50 частки житлового будинку , розташованого за адресою : АДРЕСА_2 . 07.11.2018 року ОСОБА_5 складено заповіт, яким вона заповіла все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт був посвідчений начальником відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Сендик О.В. та зареєстровано в реєстрі № 76.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із складенням заповіту з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення: заповіт посвідчений начальником відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Новокаховської міської ради м. Нова Каховка Херсонської області з порушенням законодавства без закріплення повноважень у Положенні про старосту, у тексті заповіту не зазначений час складення заповіту, що суперечить ст.1247 ЦК України. Рішенням Новокаховської міської ради від 25.10.2018 року №1524 ОСОБА_12 - начальника відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Новокаховської міської ради як посадову особу органу місцевого самоврядування уповноважено вчиняти нотаріальні дії, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.05.2019 року, виданої відділом з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Новокаховської міської ради, ОСОБА_5 зареєстрована з 02.08.1996 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 . Як слідує з акту про не проживання в житловому приміщенні, складеного 06.06.2019 року сусідами : ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та засвідченого депутатом Новокаховської міської ради ОСОБА_20 , ОСОБА_2 з 17.10.1997 року зареєстрований в АДРЕСА_2 , проте жодного дня в житловому будинку не мешкав, його особисті речі в будинку відсутні, весь час проживав в СТ «Корсунські дачі», а з вересня 2018 року проживає по АДРЕСА_3 .

З пояснень свідка ОСОБА_16 слідує, що він за життя часто спілкувався із ОСОБА_5 , йому відомо, що вона хотіла залишити житловий будинок у спадок доньці ОСОБА_1 бо вона нею опікувалася, їздила на заробітки, щоб заробити гроші матері на лікування. Також він бачив ОСОБА_5 в день складання нею заповіту, і вона повідомляла йому про те, що заповіла все своє майно доньці ОСОБА_1 , скаржилася на сина, який не допомагав їй матеріально, він не проживав з нею, а проживав з родиною на дачах.

З пояснень свідка ОСОБА_21 вбачається, що їй відомо про непроживання ОСОБА_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 , останній проживав із дружиною на дачах, а останнім часом мешкає в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Також особисто їй ОСОБА_5 говорила, що хоче залишити свій будинок у спадок доньці ОСОБА_1 , бо вона її лікувала та опікувалася нею.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 та наданої на запит суду, вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою від 22.05.2019 року про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 за заповітом. В подальшому, того ж дня ОСОБА_1 відкликала зазначену заяву та повідомила, що приймає спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 та що окрім неї спадкоємцем є ОСОБА_2 ОСОБА_1 відповідно до паспорта громадянина України зареєстрована з адресою : АДРЕСА_2 з 02.08.1996 року. Також судом досліджено матеріали реєстраційної справи відносно посвідчення заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в яких міститься копія заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів №17 від 07.11.2018 року, копія витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54746161, № 56780343 та копії листів відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Новокаховської міської ради від 21.05.2019 року та ДП «Національні інформаційні системи» від 09.07.2019 року № 278/36-38, з яких слідує, що заповіт складений ОСОБА_5 зареєстрований в Спадковому реєстрі.

В положеннях ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.16, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується на загальних підставах спадкоємцями за законом, до їх числа входять і ті спадкоємці відповідної черги за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала права на це майно, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (ст. ст.1247,1248 ЦК України).

До нікчемних заповітів відносяться: заповіти, складені фізичною особою, яка не має повної цивільної дієздатності; вчинені через представника; посвідчені уповноваженою особою, але з порушенням вимог, встановлених законом; посвідчені не уповноваженою на це особою; секретні заповіти, посвідчені нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законом (ст.1249 ЦК України); посвідчені за відсутності свідків у випадках, коли їх присутність є обов`язковою (ст.1253 ЦК України); заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі (ст.1307 ЦК України).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про нотаріат», у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних).

Згідно із п. 1.1-1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом № 3306/5 від 11.11.2011 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти.

Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані роз`яснити громадянам зміст і значення поданих ними проектів заповітів і перевірити, чи відповідає їх зміст вимогам закону.

При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування.

Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається.

Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Посадова особа органу місцевого самоврядування перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать чинному законодавству.

Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало неясностей чи суперечок після відкриття спадщини.

Посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов`язана роз`яснити заповідачу зміст статей 1241, 1307 Цивільного кодексу України, про що зазначається у тексті заповіту.

Заповіти, посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток 16).

Заповідач може в будь-який час скасувати заповіт, подавши про це заяву до відповідного органу місцевого самоврядування.

Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі".

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно із ст.268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269, 1296,1297 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З доказів наданих суду слідує, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після своєї матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_5 07.11.2018 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 , заповіт посвідчений начальником відділу з питань управління комунальним майном, інфраструктури Дніпрянського старостинського округу Сендик О.В. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 76. Позивачка звернулася до Новокаховської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме заповіт незаконно посвідчено посадовою особою місцевого самоврядування Дніпрянського старостинського округу, що входить до територіальної громади м. Нова Каховка та в заповіті не зазначений час складення заповіту, що на думку суду, не впливає на волевиявлення спадкодавця ОСОБА_5 ОСОБА_2 не оспорює заповіт, складений ОСОБА_5. , не заперечує волевиявлення матері, щодо розпорядження своїм майном та передачу його у спадок ОСОБА_1 , тому за відсутності спору щодо дійсності заповіту вказана вимога не підлягає задоволенню. Позовна вимога про визнання ОСОБА_2 таким, що пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає задоволенню також, оскільки вказана вимога є неналежним способом захисту, а крім того наявність заповіту складеного на ОСОБА_23 виключає спадкування за законом та звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_2. Натомість, оскільки постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5 , яка за життя мала у власності 43/50 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 перешкоджає прийняттю спадщини в нотаріальному порядку, проте заповіт складений ОСОБА_5 ніким не оспорюється та не визнаний недійсним, тому у суду є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 - 43/50 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦК України судові витрати понесені позивачкою на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача частково, пропорційно сумі задоволених позовних вимог у сумі 1000 грн.

На підставі ст. 331, 1216, 1233, 1257, 1269, 1296,1297 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1-1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом № 3306/5 від 11.11.2011 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року, п.16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., керуючись ст.10-16, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грицак Оксана Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , про визнання заповіту дійсним, визнання особи такою, що пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно, а саме: 43/50 частин житлового будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне рішення суду складене 08.11.2019 року.

Суддя Н. В. Матвєєва