ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 718/1161/16-ц

провадження №22ц/822/922/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисака І.Н., Владичана А.І.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Морозової Оксани Володимирівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення боргу (головуючий в суді першої інстанції - суддя Масюк Л.О.)

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Вказаний спір вирішувався судами трьох інстанцій, зокрема рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.11.2016 року позов задоволено та стягнуто з ТОВ «Дьолер Буковина» на користь позивачки 2833826,81 грн., з яких: 1150000 гривень - основна сума боргу; 575000 гривень - сума штрафу; 1021603 гривні, 32 коп. - сума інфляційних; 87223 гривні, 49 коп. - сума 3-х відсотків річних. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.08.2017 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.11.2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що 01.10.2013 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, вона отримала право вимоги за договорами, укладеними між ОСОБА_2 та ТОВ ,,Букофрукт", правонаступником якого є ТОВ ,,Дьолер Буковина", а саме: за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги № 6 від 30 жовтня 2012 року, № 8 від 2 листопада 2012 року, № 13 від 24 грудня 2012 року та додатковими угодами від 2 вересня 2013 року. Також 1 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким вона отримала право вимоги за договорами, укладеними між ОСОБА_3 та ТОВ ,,Букофрукт", правонаступником якого є ТОВ ,,Дьолер Буковина", а саме: за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги № 5 від 30 жовтня 2012 року, № 9 від 5 листопада 2012 року, № 12 від 24 грудня 2012 року та додатковими угодами від 2 вересня 2013 року.

Внаслідок невиконання відповідачем умов вказаних договорів утворилась заборгованість в розмірі 1150000 грн, з яких: 140000 грн - заборгованість за договором № 6 від 30 жовтня 2012 року, 250000 грн - заборгованість за договором № 8 від 2 листопада 2012 року, 180000 грн - заборгованість за договором № 13 від 24 грудня 2012 року, 140000 грн - заборгованість за договором № 5 від 30 жовтня 2012 року, 200000 грн - заборгованість за договором № 9 від 5 листопада 2012 року, 240000 грн - заборгованість за договором № 12 від 24 грудня 2012 року.

Додатковими угодами від 2 вересня 2013 року передбачено застосування 50 % штрафу за невиконання умов договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги, загальний розмір якого становить 575000 грн, з яких: 70000 грн - штраф за договором № 6 від 30 жовтня 2012 року, 125000 грн - за договором № 8 від 2 листопада 2012 року, 90000 грн - за договором № 13 від 24 грудня 2012 року, 70000 грн - за договором № 5 від 30 жовтня 2012 року, 100000 грн - за договором № 9 від 5 листопада 2012 року, 120000 грн - за договором № 12 від 24 грудня 2012 року.

Також вважала, що відповідач у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо повернення коштів зобов`язаний повернути борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Просила суд стягнути з відповідача борг в загальній сумі 2833826,81грн., з яких: 1150000 грн - основна сума боргу, 575000 грн - штраф за невиконання умов договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги, 1021603,32грн. - інфляційні втрати, 87223,49грн. - три проценти річних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2833826 (два мільйони вісімсот тридцять три тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 81 коп., з яких: 1150000 гривень - основна сума боргу; 575000 гривень - сума штрафу; 1021603 гривні, 32 коп. - сума інфляційних; 87223 гривні, 49 коп. - сума 3-х відсотків річних.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7150 (сім тисяч сто п`ятдесят) гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Морозова О.В. в інтересах ТзОВ «Дьолер Буковина» просить рішення районного суду скасувати, та ухвалите нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Морозова О. В . в інтересах ТзОВ «Дьолер Буковина» у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції не виконав вказівок суду касаційної інстанції, відповідно до ст. 417 ЦПК України, та не встановив всі обставини справи. Зокрема не дав оцінку тому, що відповідно до ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.01.2018 року ОСОБА_1 повинна була надати спеціалістам Київського Науково -дослідного інституту судових експертиз, на їх вимоги, в день проведення судово технічної експертизи оригінали Договорів про відступлення прав вимоги укладених між нею та ОСОБА_3 , проте ОСОБА_1 не було надано оригіналів вказаних документів і експертиза не була проведена.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що 30.10.2012 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Букофрукт» було укладено договір №5 про надання фінансової безпроцентної допомоги, згідно якого ОСОБА_3 передав ТОВ «Букофрукт» на безпроцентній основі позику в розмірі 200000 гривень, яку останні зобов`язалися повернути до 30.10.2013 року.

Аналогічні договора про надання фінансової безпроцентної допомоги між ОСОБА_3 та ТОВ «Букофрукт» були укладені : 05.11.2012 року договір №9, розмір позики становить 200000 гривень з кінцевим терміном повернення 05.11.2013 року; 24.12.2012 року договір №12, розмір позики 240000 гривень, термін повернення 24.12.2013 року.

02.09.2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Букофрукт» було укладено додаткові угоди №1 до договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги №5 від 30.10.2012 року, №9 від 05.11.2012 року, №12 від 24.12.2012 року, якими було доповнено п.9 зазначених договорів наступним: «В разі невиконання та/або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору, а саме, не повернення та/або повернення не в повному обсязі коштів вказаних в п. 2 Договору в строк обумовлений п. 6 Договору, позичальник сплачує на користь позикодавця штраф в розмірі 50% від суми вказаної в п. 2 Договору. Крім того, позичальник додатково сплачує на користь позикодавця пеню за весь час прострочення виконання зобов`язання, інфляційні та 3% річних».

Факт виконання ОСОБА_3 своїх обов`язків за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги №5 від 30.10.2012 року, №9 від 05.11.2012 року, №12 від 24.12.2012 року підтверджується наявними копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів №132 від 01.11.2012 року, №137 від 05.11.2012 року, №145 від 26.12.2012 року, згідно яких ТОВ «Букофрукт» отримало від ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 640000 гривень.

Аналогічні договори про надання фінансової безпроцентної допомоги були укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Букофрукт», а саме: договір №6 від 30.10.2012 року про надання позики в сумі 200000 гривень на строк до 30.10.2013 року; договір №8 від 02.11.2012 року про надання позики в розмірі 250000 гривень на строк до 02.11.2013 року; договір №13 від 24.12.2012 року про надання позики у розмірі 180000 гривень на строк до 24.12.2013 року.

Крім того, 02.09.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Букофрукт» було укладено додаткові угоди №1 до договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги №6 від 30.10.2012 року, №8 від 02.11.2012 року, №13 від 24.12.2012 року, якими було доповнено п.9 зазначених договорів наступним: «В разі невиконання та/або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору, а саме, не повернення та/або повернення не в повному обсязі коштів вказаних в п. 2 Договору в строк обумовлений п. 6 Договору, позичальник сплачує на користь позикодавця штраф в розмірі 50% від суми вказаної в п. 2 Договору. Крім того, позичальник додатково сплачує на користь позикодавця пеню за весь час прострочення виконання зобов`язання, інфляційні та 3% річних»

Факт виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги №6 від 30.10.2012 року, №8 від 02.11.2012 року, №13 від 24.12.2012 року підтверджується наявними копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів № 133 від 01.11.2012 року, № 136 від 02.11.2012 року, №138 від 05.11.2012 року, №144 від 26.12.2012 року, згідно яких ТОВ «Букофрукт» отримало від ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 680000 грн.

Крім того, 02 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Букофрукт» було укладено додаткові угоди № 1 до вказаних договорів, якими встановлено сплату штрафу в розмірі 50 % від суми позики у разі невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за цими договорами, інфляційних та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Факт надання ОСОБА_2 позики ТОВ «Букофрукт» підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів від 01 листопада 2012 року № 133, від 02 листопада 2012 року № 136, від 05 листопада 2012 року № 138, від 26 грудня 2012 року № 144.

01 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким ОСОБА_1 набула право вимоги, належного ОСОБА_3 на підставі договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги від 30 жовтня 2012 року № 5, від 05 листопада 2012 року № 9, від 24 грудня 2012 року № 12, та додаткових угод до цих договорів.

У той же день аналогічний договір був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого, остання набула права вимоги, належного ОСОБА_2 на підставі договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги від 30 жовтня 2012 року № 6, від 02 листопада 2012 року № 8, від 24 грудня 2012 року № 13 та додаткових угод до цих договорів.

01.10.2013 року ОСОБА_1 набула права вимоги до ТОВ «Букофрукт» по укладеним за участю боржника договорам про надання фінансової безпроцентної допомоги на загальну суму грошових коштів 1270000 гривень, за мінусом 120000 грн., які були повернуті кредиторам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до 01.10.2013 року (1 270 000 - 120 000 = 1 150 000 грн).

Відповідно до розрахунків 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу по договорам про надання безпроцентної фінансової допомоги №5 від 30.10.2012 року, №9 від 05.11.2012 року, №12 від 24.12.2012 року, №6 від 30.10.2012 року, №8 від 02.11.2012 року, №13 від 24.12.2012 року, сума до стягнення з ТОВ «Дьолер Буковина» становить: 1150000 гривень - основна сума боргу; 575000 гривень - сума штрафу; 1021603,32 гривні - сума інфляційних; 87223,49 гривень - сума 3-х відсотків річних.

Суд першої інстанції, визначившись з характером спірних правовідносин, встановивши обставини, що мають значення для справи, та дослідивши наявні у матеріалах докази, зробив висновок, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 правомірно набула право вимоги на стягнення зазначених сум.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), внаслідок чого, в силу ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у даних зобов`язаннях правомірно здійснена без згоди боржника, оскільки необхідність такої згоди в даних правовідносинах не встановлена договором або законом.

01 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким ОСОБА_1 набула право вимоги, належного ОСОБА_3 на підставі договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги від 30 жовтня 2012 року № 5, від 05 листопада 2012 року № 9, від 24 грудня 2012 року № 12, та додаткових угод до цих договорів.

01 жовтня 20113 року аналогічний договір був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого, остання набула права вимоги, належного ОСОБА_2 на підставі договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги від 30 жовтня 2012 року № 6, від 02 листопада 2012 року № 8, від 24 грудня 2012 року № 13 та додаткових угод до цих договорів.

Отже, 01.10.2013 року ОСОБА_1 набула права вимоги до ТОВ «Букофрукт» по укладеним договорам про надання фінансової безпроцентної допомоги на загальну суму грошових коштів 1270000 гривень, за мінусом 120000 грн., які були повернуті кредиторам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до 01.10.2013 року (1 270 000 - 120 000 = 1 150 000 грн).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 605 ЦК України, зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з умов додаткових угод від 2 вересня 2013 року, відповідач зобов`язаний сплатити позивачці штраф в розмірі 50 % від суми позики у разі невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги, який становить 575000 грн (1150000 х 50% : 100% = 575000).

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, штрафу, 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу по договорам про надання безпроцентної фінансової допомоги №5 від 30.10.2012 року, №9 від 05.11.2012 року, №12 від 24.12.2012 року, №6 від 30.10.2012 року, №8 від 02.11.2012 року, №13 від 24.12.2012 року, сума до стягнення з ТОВ «Дьолер Буковина» становить: 1150000 гривень - основна сума боргу; 575000 гривень - сума штрафу; 1021603,32 гривні - сума інфляційних; 87223,49 гривень - сума 3-х відсотків річних.

Зазначені розрахунки апелянтом не спростовані та не містять доводів щодо оспорення зазначених сум.

Доводи апелянта про те, що фактично ОСОБА_2 не підписувала договорів про надання фінансової безпроцентної допомоги, оскільки у апелянта виникає сумнів щодо її підписів в зазначених договорах та додаткових угодах є безпідставними, оскільки, як зазначив в рішенні суд першої інстанції, в судовому засіданні сторонами у спорі визнавалася обставина надання безпроцентної фінансової допомоги з боку ОСОБА_2 ТОВ «Букофрукт», також це підтверджено дослідженими судом доказами, та не потребує додаткового доказування. Належними та допустимими доказами справжність підписів ОСОБА_2 в зазначених договорах не спростована.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дав оцінки тому, що відповідно до ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.01.2018 року ОСОБА_1 повинна була надати спеціалістам Київського Науково - дослідного інституту судових експертиз, на їх вимоги, в день проведення судово технічної експертизи оригінали Договорів про відступлення прав вимоги укладених між нею та ОСОБА_3 , проте ОСОБА_1 не було надано оригіналів вказаних документів і експертиза не була проведена.

Суд першої інстанції з цього приводу зазначив, що в судовому засіданні 14.03.2018 року представник ТзОВ «Дьолер Буковина» Морозова О.В . повідомила суду про те, що в Першотравневому районному суді м.Чернівців в даний час призначена почеркознавча експертиза по цивільній справі, для проведення якої надані запитувані судовими експертами оригінали документів, а тому на даний час надати такі суду для проведення комплексної технічної експертизи документів, не представляється можливим. Крім того, зазначила, що дозволу на вирізання штрихів записів та підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах також надати не може, а тому ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.01.2018 року про призначення комплексної технічної експертизи документів, була скасована ухвалою суду від 16.05.2018року.

При розгляді справи була призначена та проведена судова почеркознавча експертиза на вирішення якої ставилось питання : ким, ОСОБА_2 чи іншою особою (особами), виконаний підпис під текстом Заяви про прощення боргу від 23 жовтня 2013 року над пунктирною лінією та перед словами « ОСОБА_2 »?

Згідно висновку експерта №26.10.2018 року №1209-К підпис в заяві про прощення боргу від імені ОСОБА_2 - виконаний, ймовірно, не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до висновку експертного почеркознавчого дослідження №6805/6806 від 29.07.2016 року, наданого учасниками судового розгляду, підпис у заяві про прощення боргу від імені ОСОБА_3 ТОВ «БУКОФРУТ» у розмірі 580000 грн. від 23.10.2013 року виконаний не ОСОБА_3 , цей підпис виконаний ОСОБА_8

З нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , адресованих суду, вбачається, що договори про відступлення права вимоги були укладені ними з позивачкою 01 жовтня 2013 року.

Суд першої інстанції визначившись з характером спірних правовідносин, встановивши обставини, що мають значення для справи, дослідивши всі докази, зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Морозової Оксани Володимирівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови - 6 листопада 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :