Провадження № 2/520/5053/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі Шпак К.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням, суд
10.07.2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування службовим приміщенням, яке розташовано за адресою військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 , як колишній член сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 була зареєстрована за адресою місцезнаходження військової частини, а саме: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 не перебуває та за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 не мешкає та постійним ( службовим) житлом не забезпечувалась.
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.07.2019 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомлення /викликом/ сторін.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина 2138) Державної прикордонної служби України Баркар Р.І. до судового засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки ( витяг з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 20.06.2019 року за № 381 ОСОБА_2 зареєстрована за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 . / а.с. 11/.
Відповідно до довідки № 395 від 20.06.2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не рахується членом сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ./ а.с. 7/.
Відповідно до довідки № 721/114 від 20.06.2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житлом не забезпечувалась. / а.с.10/.
Відповідно до довідки № 396 від 20.06.2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 - 01.08.2011 року, за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 не мешкає. Місце проживання невідоме. / а.с. 8/.
Відповідно до довідки № 721/113 від 20.06.2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває на квартирному обліку в Одеському прикордонному загоні ( військова частина 2138)./ а.с. 9/.
Абзацом 7 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІУвизначено, що реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачена можливість громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зареєструвати місце проживання у військовій частині у разі надання документів, що підтверджують проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.
Статтею 7 цього Закону та ч.2 п.26 Правил реєстрації місця проживання (затверджено ПКМ України № 207 від 02.03.2016 року) передбачає зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснене, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
В Інструктивному листі Міністерства Оборони України від 11.06.2004 №224/1424 та Міністерства Внутрішніх справ України від 17.00.2004 №6963/пв надано роз`яснення, що право військовослужбовців та членів їх сімей бути прописаними (зареєстрованими) за юридичною адресою військових частин здійснюється у виняткових випадках на підставі довідок військових частин про проходження військовослужбовцем служби та про те, що військовослужбовець не забезпечений житлом за місцем дислокації військової частини.
З наведеного вбачається, що реєстрація місця проживання або місця перебування особи є дією, що фіксує наявність в особи законного права користування житловим приміщенням. Отже, реєстрація особи за місцем її проживання є похідною від права особи користуватись житлом, тому питання реєстрації, зняття з реєстрації та її скасування не можуть бути окремим предметом спору, без вирішення питань про право особи користуватись.
Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на території України за винятком обмежень, які встановлені ст.ст. 12 та 13 Закону. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 12 Закону свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено: на територіях військових об`єктів. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону - вільний вибір місця проживання обмежується в адміністративно-територіальних одиницях, які знаходяться: на територіях військових об`єктів. Військова частина НОМЕР_1 (її місце перебування разом з майном, яке перебуває в оперативному управлінні) відноситься до військових об`єктів.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» майно закріплене за центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, органами Державної прикордонної служби України, її навчальними закладами, установами та організаціями, є державною власністю і належить їм на праві оперативного управління, до майна, зокрема, відносяться будинки та споруди.
Військова частина НОМЕР_1 , відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є органом охорони державного кордону і входить до структури Державної прикордонної служби України.
Відповідно до п. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Зазначені обставини свідчать, що відповідач втратила право користування відомчим приміщенням Військової частини НОМЕР_1 та бути зареєстрованою за юридичною адресою частини, оскільки на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 не перебуває, не рахується членом сім`ї військовослужбовця, за місцем дислокації частини не мешкає, постійним (службовим) житлом не забезпечувалась.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 2.2. та п. 3.1. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», ст.ст. 12, 13, 81,259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування службовим приміщенням, яке розташовано за адресою військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 07.11.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.