Справа № 345/5624/13-ц
Провадження № 8/345/1/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

в складі: головуючого-судді Мигович О.М.

секретарі Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в м. Калуші заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

встановив:

20.09.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Заява мотивована тим, що рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкуванни - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.04.2014 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року залишено без змін.

Заявник зазначає, що після постановлення рішення та набрання ним чинності, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, що не були встановлені судом та офіційно не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи.

Зокрема, як зазначає заявниця, на запит адвоката від 21.08.2019 року архівним відділом Калуської міської ради надано копії документів до рішення від 19.02.2013 року №34 «Про висновки комісії з питань захисту прав дитини»:

-Витяг з протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дитини;

-Заява про укладення спадкового договору ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ;

-Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 ;

-Свідоцтво про право власності ОСОБА_6 ;

-Довідка з міського відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Литвиненко Марії Андріївни.

Таким чином, за заявою спадкодавці ОСОБА_6 від 24.01.2013 року рішенням виконкому Калуської міської ради від 19.02.2013 року надано дозвіл останній на передачу спадковим договором ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак через смерть спадкодавці дане рішення останній реалізувати з незалежних від неї причин не вдалось.

Це означає, що волевиявлення спадодавці про передачу своїх спадкових прав було вільне та спрямоване виключно на настання у позивачки ОСОБА_1 . цивільних прав визначених ст.1302 ЦК України. Саме те, що законним володільцем майна, яке належало спадкодавці (домоволодіння по АДРЕСА_1 ) після її смерті повинна була бути ОСОБА_1 , а не син спадкодавці, ОСОБА_7 , який на той час вже помер, а тим більше не ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 , які жодним чином не мали відношення до спадкового майна (не проживали, не приїжджали до бабці, не були в помешканні зареєстровані, тощо).

Також зазначила, що встановлені особи-свідки, яким відомі дійсні обставини та факти, що беззаперечно підтверджують вимоги позивача,зокрема той факт, що ОСОБА_7 , ухилявся від надання допомоги спадкодавці (своїй матері), яка через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані.

Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановления правильного рішення у справі.

Заявниця та представник заявниці ОСОБА_8 підтримала доводи, викладені у заяві про перегляд рішення, просять заяву задоволити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 заяву не визнав, просить у задоволенні заяви відмовити та залишити зазначене судове рішення в силі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про перегляд рішення суду у зв`язку з пововиявленпмн обставинами не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкуванни - відмовлено ( а.с. 124-128).

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що немає підстав для усунення від спадкування відповідачів. Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, яка потребувала допомоги, а також не підтверджено, що дії відповідачів були спрямовані на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю і вони мали можливість його виконувати, але не вчиняли необхідних дій, а спадкодавець отримувала допомогу від інших осіб.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.04.2014 року вищевказане рішення суду залишено без змін.

В ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.04.2014 року колегія апеляційного суду зауважила, що відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Суд при вирішенні такої справи, згідно вимогам ст.214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Позивачем не було надано доказів того, що ОСОБА_6 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебувала у безпорадному стані. ОСОБА_6 була особою похилого віку - 89 років, що природньо не виключає її хвороб та звернення за медичною допомогою, однак даних про медичний діагноз та висновок лікарів, який би підтверджував безпорадний стан спадкодавця в матеріалах справи не має, як і того, що спадкодавець потребувала постійного стороннього догляду. Така хвороба ОСОБА_6 не призводила до її безпорадності, оскільки навіть в останні роки свого життя вона мала змогу самостійно пересуватись, що підтвердили свідки. Також, свідки підтвердили, що спадкодавець потребувала догляду та допомоги, як особа похилого віку, однак це не свідчить про її безпорадний стан.

Не заслуговують на увагу твердження про те, що ОСОБА_10 не могла матеріально себе забезпечувати, оскільки як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець отримувала пенсію в разі втрати годувальника, яка хоч і була незначною, проте дозволяла особі пенсійного віку забезпечувати себе самостійно. Доказів які б свідчили про незадовільний матеріальний стан ОСОБА_6 суду надано не було.

Якщо ОСОБА_11 доглядала та надавала матеріальну допомогу спадкодавцеві, то не можна вважати, що за такого догляду та допомоги, яку вона надавала, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не роблячи аналогічних дій, ухилялись від надання допомоги своїй бабусі, а тому, мають бути усунені від права на спадкування.

Згідно ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до чинної Постанови ВСУ №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст.67 КПК ( 1001-05 ) чи ст.62 ЦПК ( 1501-06 ) висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Вирішуючи дану заяву, суд виходить з того, що позивачем не зазначено нововиявлених обставин в розумінні ст.423 ЦПК України, оскільки зібрані по справі письмові докази та покази свідків не доводять, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умисно ухилялись від надання допомоги своїй бабці ОСОБА_6 . При цьому, їх батько ОСОБА_12 до своєї смерті в 2012 році відвідував та допомагав матері, що сторонами не заперечується. Одночасно, не має даних і про те, що ОСОБА_6 вимагала, щоб відповідачі допомагали їй особисто чи надавали відповідну матеріальну допомогу.

При цьому, якщо ОСОБА_11 доглядала та надавала матеріальну допомогу спадкодавцеві, то не можна вважати, що за такого догляду та допомоги, яку вона надавала, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не роблячи аналогічних дій, ухилялись від надання допомоги своїй бабусі, а тому, мають бути усунені від права на спадкування.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Таким чином, оскільки позивачем не наведено нововиявлених обставин, що можуть бути підставами для перегляду рішення від 17.03.2014 року, усі доводи зводяться до переоцінки доказів, на підставі набутих пізніше та після винесення рішення, а тому в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 13, 258, 260, 353, 423 429 ЦПКУкраїни, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - відмовити та залишити зазначене судове рішення в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: