Справа № 444/4040/18
Провадження № 2/444/600/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 09.10.2014 року №44 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 », скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.10.2014 року ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га, кадастровий номер :02:006:0024 та запис №7464403 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 28606721 про реєстрацію права власності ОСОБА_2 , усунення їй перешкод в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_2 , які чиняться ОСОБА_2 , шляхом знесення за її кошти самовільно спорудженої господарської будівлі.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на наступне. Її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і вона 15.10.2016 року отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який зведено батьком ще в 1952 році. Зазначає, що земельна ділянка на якій знаходиться будинок не передавалася у власність, але при переході права власності на будинок до неї перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій розташований успадкований будинок.

Власником будинковолодіння по сусідству за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 Зазначає, що коли вона успадкувала будинок після смерті батька, їй стало відомо, що ОСОБА_2 за рішенням Куликівської селищної ради №44 від 09.10.2014 року затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку в АДРЕСА_1 площею 0,1500 га. На приватизованій земельній ділянці в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 самовільно зведено будівлю літньої кухні і стверджує, що така перешкоджає їй користуватися земельною ділянкою, на якій розташовано її будинок. Вважає вищевказане рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки земельну ділянку передано площею 0,1500 га, а повинно бути передано площею 0,1200 га, так як саме такою земельною ділянкою користувався її батько ОСОБА_4 , а тому, вважає, що ОСОБА_2 самовільно захоплено земельну ділянку. Вказує, що межа ділянки проходить по стіні її сараю, що є порушенням будівельних норм. Земельна ділянка ОСОБА_2 передана в межах норм як передбачено для населеного пункту, але рішення прийнято з порушенням вимог закону. У зв`язку із викладеним, просить задоволити позов.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві. Пояснила, що проживає по сусідству з гр. ОСОБА_2 в будинку, який успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_3 Земельна ділянка біля будинку не приватизована. ОСОБА_2 також успадкувала будинок в АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 Їй відомо, що ОСОБА_2 приватизувала земельну ділянку і будує на ній з порушенням будівельних норм госпбудівлю, чим чинить їй перешкоди. Вважає, що земельну ділянка передано ОСОБА_2 незаконно, тому рішення Куликівської селищної ради Жовківського району підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Когут Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що Куликівська селищна рада незаконно затвердила технічну документацію та передала у власність земельну ділянку в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . ОСОБА_5 користуванні її батька було лише 0,1200 га, а не 0,1500 га, а тому, у власність ОСОБА_2 незаконно передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку та госпбудівель площею 0.1500 га без вилучення 320 кв.м. На земельній ділянці ОСОБА_2 самочинно зведено прибудову до господарської будівлі. Відстань від господарської будівлі ОСОБА_1 менша ніж 1 метр, що є порушенням норм ДБН. Тому, вважає, що суд повинен визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії про погодження меж, так як земельна ділянка видідена невірно і таке суперечить актам цивільного законодавства, а від так, порушує права та інтереси позивача і тому, самовільно споруджена господарська будівля підлягає знесенню. Про постановлене рішення селищної ради про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки позивачці стало відомо лише в 2016 році і тоді ОСОБА_1 довідалася про її порушене право. Просить задоволити позов ОСОБА_1

Представник відповідача Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області Скіра Н.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та пояснила, що рішенням Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області в 2007 році задоволено заяву ОСОБА_2 і передано у власність земельну ділянку із затвердженням меж в розмірі 0,15 га, оскільки ОСОБА_2 після смерті батьків успадкувала будинковолодіння. В користуванні батьків було 0,1520 га з часу надання дозволу на будівництво будинку в 50-х роках. Площа ділянки, яка передана ОСОБА_2 відповідає нормам, які передбачені Земельним кодексом України при передачі у власність. Земельна ділянка ОСОБА_1 не приватизована. ОСОБА_6 користується ділянкою з часу смерті батьків та сплачує податки. Зазначає, що вона брала участь при обстеженні ділянки ОСОБА_2 і стверджує, що порушення меж не встановлено. По межі ділянки ОСОБА_1 встановлено бетонну огорожу до початку стіни будівель. В акті помилково зазначено, що таку встановлює ОСОБА_2 . Встановлено також, що будівлі, які знаходяться на частині ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розташовані близько до межі, зокрема частина добудованої будівлі сараю ОСОБА_1 фактично знаходиться на межі. Зазначає, що фактично порушення є з обох сторін. Відомостей про те, що частина ділянки в ОСОБА_4 вилучалася, в селищній раді немає. Також в селищній раді відсутні будь- які відомості про те, що в минулому були пропозиції щодо вилучення 320 кв.м. в ОСОБА_4 . З приводу самочинного будівництва чи з приводу чинення перешкод в користуванні ділянкою суміжними користувачами земельних ділянок, скарг від попередніх землекористувачів не надходило. Селищною радою передано земельну ділянку площею 0,15 га у власність ОСОБА_2 на законних підставах. Вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Дем`янович Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 заперечили в повному обсязі. Представник пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 в АДРЕСА_3 , який вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка фактично успадкувала зазначений будинок, але не оформила нотаріально після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що земельна ділянка площею 0,1500 га в АДРЕСА_1 передана ОСОБА_2 у власність в розмірах відповідно до вимог земельного законодавства, на підставі виготовленої документації, затверджених меж ділянки, які встановлені ще в 1952 році. В користуванні батька відповідачки ОСОБА_4 було 0,1520 га земельної ділянки ще з часу отримання дозволу на будівництво будинку. Про такі відомості, які отримано в Львівському БТІ, в яких зазначено, що в користуванні ОСОБА_4 було 0,1520 га , з яких 0,1200 га залишили під город, під будівлі, а площу 320 кв.м. залишили в тимчасовому користуванні, однак зазначена площа ділянки не вилучалася ніколи аж до смерті батьків ОСОБА_2 . Після смерті батька ділянкою користувалася мати і ОСОБА_2 , а після її смерті користується відповідачка по справі. Щодо зведеної будівлі літньої кухні, то така зведена на земельній ділянці, яка вже передана у власність ОСОБА_2 По сусідству під АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок, який успадковано в 2016 році ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_3 , яка проживає в смт. Куликові за іншою адресою.

Вказує, що господарська споруда - літня кухня на земельній ділянці в АДРЕСА_1 , зведена ще батьками ОСОБА_2 близько до межі ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_1 . З боку ОСОБА_1 її батьком також зведено сарай і ще до сараю, на самій межі, добудовано частину господарського приміщення, що прилягає до ділянки ОСОБА_2 , хоч згідно абрисів технічної справи, такий мав би знаходитися дальше від межі. Отже, обома власниками в минулому було порушено будівельні норми, однак батьки відповідачки і позивачки мирилися, між ними не було жодних суперечок, не зверталися з цього приводу до органів місцевого самоврядування. На земельній ділянці, яка тепер належить ОСОБА_2 , зведено господарську будівлю давно, ще до 1990 року саме її батьками, а не ОСОБА_2 , що підтверджується викопіюванням з топозйомки в смт. Куликів за 1989 рік. На місце, за заявою ОСОБА_1 , виїзджала комісія, якою встановлено, що межа між господарствами не порушена. В акті зазначено, що ніби-то ОСОБА_2 встановлює бетонну огорожу, що не відповідає дійсності. Таку огорожу встановила ОСОБА_1 , що остання сама підтвердила в судовому засіданні і таке свідчить про непорушення межі. До того була штахетна огорожа. Конфігурація ділянки від часу, як така була передана в користування батькам відповідачки не змінилася. Про те, що будівлі сторін по справі зведені близько до межі стверджено долученими до справи фото.

Від так, вважає, що вимога ОСОБА_1 щодо знесення господарської будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 та усунення перешкод в користування ділянкою є безпідставною, оскільки таке має право вимагати орган влади і місцевого самоврядування, адже саме будівля, яка належить ОСОБА_1 , зведена на межі. Вказує, що позивачкою не надано жодних доказів, що господарська будівля ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 і що вона перешкоджає їй користуватися її ж земельною ділянкою. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводиться батьком ОСОБА_1 . Після його смерті ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок в АДРЕСА_2 що стверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.03.2016 року. Земельна ділянка на якій розташовано будинок у власність не передавалася.

По сусідству в АДРЕСА_2 розташовано житловий будинок, який належить ОСОБА_2 , який вона успадкувала за заповітом матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим Жовківською держнотконторою від 26.11.2007 року. В такому зазначено, що будинок належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті якого ОСОБА_7 спадщину фактично прийняла але юридично не оформила.

З копії рішення № 44 від 09.10.2014 року Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області вбачається, що у відповідності до ст.ст. 12,118,121,125,126 Земельного Кодексу України, ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», ХХХI сесією VI скликання затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:006:0024 та передано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.10.2014 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано земельну ділянку площею 0, 15 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. Земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта 27 кадастровий номер ділянки :02:006:0024, що стверджено витягом з Державного реєстру речових прав.

З викопіювання з топозйомки в смт.Куликів за 1989 рік проведеного Українським державним інститутом інженерно-геодезичних вишукувань, затвердженого Куликівським селищним головою, вбачається, що за місцем розташування земельної ділянки ОСОБА_1 зведено дві будівлі, одна з яких впритул до межі. Поряд земельна ділянка, як встановлено в судовому засіданні, належить ОСОБА_2 . На земельній ділянці розташовано три будівлі, одна з яких зведена близько до межі з ділянкою, яка є в користуванні ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 118 ЗК України в редакції чинній на час постановлення Куликівською селищною радою рішення №4 від 25.0.2014 року, громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, подають заяву до відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до повноважень визначених ст. 122 ЗК України. Відповідний орган місцевого самоврядування надає дозвіл на розробку проекту землеустрою. Надалі відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність приймає рішення про затвердженння проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Положеннями ст. 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селищах- не більше 0,15 гектара.

З акту складеного 10.10.2016 року депутатською комісією з питань регулювання земельних відносин будівництва, екології Куликівської селищної ради вбачається, що комісією з виходом на місце, в порядку розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення меж присадибних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не встановлено порушення меж. Земельна ділянка в АДРЕСА_1 , на якій розташовані будівлі ОСОБА_2 передана їй у власність, і такій присвоєно кадастровий номер.

В акті також зазначено, що ОСОБА_2 встановлює по межі бетонну огорожу, та що ОСОБА_1 має заперечення, однак в судовому засіданні встановлено, що огорожу встановила дочка ОСОБА_1 , яка проживає в будинку, а не ОСОБА_2 , що ствердила сама позивачка ОСОБА_1 .

Із долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи фототаблиць вбачається, що на земельних ділянках, що розташовані за адресою в АДРЕСА_2 та 52, розташовані господарські будівлі з обох сторін земельних ділянок близько до межі ділянок. На частині земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 зведено господарську будівлю, частина якої, прибудована до основної госпбудівлі і крайня її стіна знаходиться на межі ділянок.

Судом оглянуто інвентаризаційну справу кварталу № 25 в смт. Куликів надіслану суду Львівським ОБТІ з якої вбачається, що ОСОБА_4 за рішенням виконкому Куликівської ради народних депутатів від 12.06.1950 року зведено житловий будинок в АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за рішенням виконком Куликівської райради 26.02.1953 року. До справи долучено висновок (заключение) про реєстрацію документів на право користування ділянкою АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що в користуванні ОСОБА_4 є земельна ділянка загальною площею 0,1520 га, з них під городом 1423 кв.м., під будівлями 96.20 кв.м., та зазначено що виявлено залишки ділянки площею 320 кв.м., які вирішено залишити в тимчасовому користуванні ОСОБА_4 . На зведено-оціночному акті 31.10.2007 року зазначено що вибудувано самовільно літню кухню 4.0 на 4.6 м.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення про вилучення земельної ділянки площею 320 кв.м., яка була в користуванні ОСОБА_4 , надалі його дружини ОСОБА_7 та спадкоємця ОСОБА_2 , Куликівською селищною радою не приймалося. В селищній раді відсутні відомості про залишки земельної ділянки, яка була в користуванні ОСОБА_4 , а потім в ОСОБА_2

Допитана по справі свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 , а за її будинком розташовано будинок, який після смерті батька успадкувала ОСОБА_1 Будинок в смт. Куликові по сусідству з її будинком батько ОСОБА_2 звів давно, господарська будівля ОСОБА_2 зведена пізніше і близько до межі ділянки ОСОБА_1 , і огорожі там не було.

Допитана по справі свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що як депутат Куликівської селищної ради брала участь в обстеженні ділянки ОСОБА_2 Встановили, що її господарьска будівля зведена близько до межі. В ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Встановлено, що між господарствами ОСОБА_1 почала встановлювати бетонну огорожу. Їй відомо, що батькові ОСОБА_2 належало 0,12 га ділянки, а інша частина ділянки мала бути вилучена.

Суд критично ставиться до пояснень вказаних свідків, такі їхні пояснення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а доказів на підтвердження їхніх пояснень судом не здобуто. Такі їх пояснення розцінюються як такі, що дані ними на користь ОСОБА_1 .

Отже, суд дійшов висновку що земельна ділянка передана Куликівською селищною радою у власність ОСОБА_2 з дотриманням вимог земельного законодавства, а тому, вимога ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування рішення Куликівської селищної ради № 44 від 09.10.2014 року «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1 " та скасування свідоцтва про право власності на зазначену земельну ділянку, не підлягає до задоволення, а передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0.15 га не позбавляє ОСОБА_1 незалежного користування земельною ділянкою, на якій розташовано успадкований нею житловий будинок.

Щодо вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яку як вказує позивачка, чинить відповідачка ОСОБА_2 , то судом встановлено, що господарські будівлі на земельній ділянці як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 зведено колишніми власниками майже на межі, бетонну огорожу зведено ОСОБА_1 по старій межі між ділянками, які є в користуванні сторін, а господарська будівля ОСОБА_2 зведена повністю на частині ділянки, яка належить їй.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування ст. 376 ЦК України, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування і право звернення з вимогою або перебудову самочинно зведеного об`єкта нерухомості мають органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до положень ст.38 «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів належить відповідному органу державної влади чи місцевого самоврядування. Судом не встановлено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 , яка знаходиться в її користуванні.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про

- визнання незаконним та скасування рішення Куликівської селищної ради Жовківського дайону Львівської області від 09.10.2014р. №44 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_2 , зул.Шевченка № АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 »;

- скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.10.2014р., індексний номер: 28606660 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,15 га, кадастровий номер :02:006:0024 та запис № 7464403 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 28606721 про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:006:0024 та

- усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , які чиняться ОСОБА_2 , шляхом знесення за її кошти самовільно спорудженої господарської будівлі, позначеної на кадастровому плані земельної ділянки кадастровий номер № :02:006:0024, за адресою АДРЕСА_1 цифрою 5 - відмовити повністю.

Матеріали інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 - повернути за минуванням потреби в Обласне Комунальне підприємство ЛОР "БТІ та ЕО".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду складено 05.11.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.