Справа № 570/4661/19
Номер провадження 2/570/1451/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

представників сторін - адвоката Хмари М.В.; ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (підготовче судове засідання)цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала з відповідачем у сімейних відносинах з 2008 по 2013 р.р. Вони є батьками трьох малолітніх дітей. Протягом останніх шести років відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він не цікавиться життям дітей, не приділяє увагу їх вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. За таких умов позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав стосовно його дітей.

Позивачка не з`явилася в судове засідання. Подала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує.

Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його участі.

Відзив не подавав.

Представник позивачки позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що після подання позову поведінка відповідача по відношенню до дітей не змінилася. Відповідач раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності (ч.1 ст. 130 КУпАП), до кримінальної відповідальності (ч.1 ст. 309 КК України), і його поведінка не може слугувати хорошим прикладом для дітей.

Представник органу опіки та піклування не заперечує проти задоволення позову.

Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін.

Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач є батьками дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Представник позивачки пояснила суду, що останні шість років відповідач не цікавиться життям дітей. Він залишив позивачку з дітьми, більше не повертався. З того часу і до сьогодні він не приділяє увагу вихованню дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Після подання позову до суду його поведінка по відношенню до дітей не змінилася.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Отже, він не заперечив обставини, про які зазначила позивачка.

Також, маючи змогу спростувати доводи позивачки, відповідач не скористався наданими йому правами; відзив суду не подав, чим продемонстрував свою байдужість до розгляду справи.

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям дітей, не приділяє увагу їх вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування, Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дітей, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином відповідач не виконує приписи СК України щодо належного виховання та матеріального забезпечення дитини.

При прийнятті рішення суд зважає на положення діючого законодавства.

Позивачка покликалася на положення ч.2 ст. 150 СК України (батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток); ч.1 ст. 12, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» (виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону).

Суд погоджується з тими доводами, які були наведені позивачкою.

Обов`язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов`язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов`язку - виховувати дитину.

Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов`язаний зі здоров`ям дитини.

Обов`язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Таким чином, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов`язків з виховання та утримання дитини.

А згідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають до застосування норми законодавства, на які покликалася позивачка; і у суду немає підстав для їх незастосування.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним.

При розгляді справи були встановлені обставини, достатні для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його дітей: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 78, зроблений 10.09.2009 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області); сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 83, зроблений 15.10.2012 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області); сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 84, зроблений 15.10.2012 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області).

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачкою вимог. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

ОСОБА_4 позбавити батьківських прав стосовно його дітей:

- доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 78, зроблений 10.09.2009 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області);

- сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 83, зроблений 15.10.2012 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області);

- сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 84, зроблений 15.10.2012 р. Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.08.2009 р. Рівненським РВ УМВС України у Рівненській області, мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 07.11.2019 року