ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8553/19 Справа № 201/7729/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України про визнання незаконним та скасування наказу № 133-ОД від 25 червня 2019 року Про скорочення штату працівників,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» про визнання незаконним та скасування Наказу №133-ОД від 25 червня 2019 року «Про скорочення штату працівників».

Позов мотивований тим, що 27 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ДЗ «ДМА» на підставі проведеного конкурсу було укладено трудовий Контракт № 39 з науково-педагогічним працівником, строк дії зазначеного трудового договору з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2022 року включно.

23 травня 2019 року на засіданні Вченої ради ДЗ «ДМА» було розглянуто питання стосовно реорганізації та перейменування окремих структурних підрозділів. На підставі службової записки завідувача кафедри психіатрії ФПО професора Юр`євої Л.М. та з метою удосконалення викладання навчальних дисциплін, оптимізації кадрового забезпечення та у зв`язку з виробничою необхідністю, було розглянуто питання реорганізації кафедр психіатрії, загальної і медичної психології ФПО шляхом їх об`єднання у кафедру «Психіатрії, наркології і медичної психології». Дана службова записка була розглянута на засіданні Вченої ради та ухвалено реорганізувати кафедру психіатрії, загальної і медичної психології та кафедру психіатрії ФПО шляхом їх об`єднання у кафедру «Психіатрії, наркології і медичної психології». За таке рішення проголосувало 78 членів Вченої ради з 79 присутніх, 1 голос «проти», отже, рішення було прийнято, що підтверджується Витягом № 231/8/3 від 06 червня 2019 року з Протоколу №11 засідання Вченої ради ДЗ «ДМА» від 23 травня 2019 року ДЗ «ДМА» 30 травня 2019 року було видано Наказ № 109-ОД, в п.2 цього Наказу визначено, що з 01 вересня 2019 року буде реорганізовано шляхом об`єднання кафедру психіатрії, загальної та медичної психології (№417) і кафедру психіатрії ФПО (№604) та встановлено нову назву об`єднаної кафедри: кафедра психіатрії, наркології і медичної психології (№604); вирішено підпорядкувати кафедру психіатрії, наркології та медичної психології факультету післядипломної освіти. П. 5 цього ж Наказу №109-ОД наказано відділу кадрів до 01 серпня 2019 року завідувачам кафедр, які будуть реорганізовані, вручити персональні повідомлення про зміни умов праці.

30 травня 2019 року ОСОБА_1 було видано персональне повідомлення про зміни умов праці з 01 вересня 2019 року, а також повідомлено, що відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, строковий трудовий договір з нею буде розірваний, та запропоновано зайняти вакантну посаду професора об`єднаної кафедри, з вказівкою надати письмову відповідь до 24 червня 2019 року. При цьому, було зазначено, що в разі ненадання відповіді у встановлений строк, така бездіяльність буде розцінюватись відповідачем як відмова від продовження роботи в нових умовах та попереджено ОСОБА_1 про звільнення в такому випадку з посади.

25 червня 2019 року відповідачем було видано Наказ №133-ОД «Про скорочення штату працівників» та згідно п.1 цього Наказу «у зв`язку з реорганізацією з 01 вересня 2019 року шляхом об`єднання кафедр психіатрії, загальної та медичної психології та психіатрії ФПО у кафедру психіатрії, наркології та медичної психології та кафедр внутрішньої медицини 2 фтизіатрії у кафедру внутрішньої медицини та фтизіатрії внести зміни до штатного розкладу ДЗ «ДМА» з 01 вересня 2019 року, скоротив дві штатні одиниці завідувача кафедри.

25 червня 2019 року завідувачу кафедри психіатрії, загальної та медичної психології ОСОБА_1 було надано попередження про скорочення штату працівників, згідно якого, посада, яку займає ОСОБА_1 , підлягає скороченню з 01 вересня 2019 року, та запропоновано обійняти з 01 вересня 2019 року посаду професора кафедри психіатрії, наркології та медичної психології до обрання посади за конкурсом та надано строк 3 робочих дні щодо надання згоди та/або незгоди.

Враховуючи викладене, посилаючись позивачка просила визнати незаконним та скасувати повністю Наказ № 133-ОД від 25 червня 2019 року Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» «Про скорочення штату працівників».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відбулося скорочення посади, яку обіймала позивачка, та що їй було запропоновано вакантну посаду, проте позивачка не надала такої згоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд оскільки відбулося скорочення посади, яку обіймала позивачка, та що їй було запропоновано вакантну посаду, проте позивачка не надала такої згоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КзпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Так, судом встановлено, що 27 червня 2017 року між позивачкою та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на підставі проведеного конкурсу було укладено Контракт №39, строк дії з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2022 року включно. (а.с. 8-10).

На підставі службової записки проф. ОСОБА_2 на засіданні Вченої ради 23 травня 2019 року було розглянуто питання стосовно реорганізації та перейменування окремих структурних підрозділів, про що складено протокол № 11 (а.с. 11).

Згідно Наказу ДЗ «ДМА» № 109 від 30 травня 2019 року з метою виконання ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» та з метою оптимізації кадрового забезпечення на кафедрі академії, удосконалення викладання навчальних дисциплін, навчальної, наукової і виховної роботи та у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01 вересня 2019 року вирішено реорганізувати шляхом об`єднання кафедру психіатрії, загальної та медичної психології і кафедру психіатрії (а.с. 12).

Наказ №109ОД від 30 травня 2019 року «Про реорганізацію кафедр» стосується реорганізації трьох кафедр навчального закладу.

Наказом №133-ОД від 25 червня 2019 року «Про скорочення штату працівників» на виконання наказу по ДЗ «ДМА» від 30 травня 2019 року № 109-ОД «Про реорганізацію кафедр», з метою удосконалення викладання навчальних дисциплін, оптимізації кадрового забезпечення навчальної, наукової та виховної роботи на кафедрах Академії та у зв`язку з виробничою необхідністю, прийнято рішення з 01 вересня 2019 року внести зміни до штатного розкладу, скоротив дві штатні одиниці завідувача кафедри (а.с. 14).

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівнику іншу роботу (тобто всі вакантні посади, що є у штатному розписі, на зайняття яких може претендувати даний працівник) на тому ж підприємстві, в установі, організації. Відповідачем виконано вказано вимогу. З урахуванням освіти, кваліфікації, досвіду ОСОБА_1 запропоновано з 01 вересня 2019 року вакантну посаду професора кафедри психіатрії, наркології і медичної психології до обрання посади за конкурсом. Після оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади завідувача новоствореної кафедри, за бажанням, прийняти участь у конкурсі на вакантну посаду завідувача кафедри.

25 червня 2019 року ОСОБА_1 була повідомлена про скорочення штату працівників (а.с. 34-39). Одночасно з попередженням, відповідач запропонував їй з 01 вересня 2019 року вакантну посаду професора кафедри психіатрії, наркології і медичної психології до обрання за конкурсом. Також було зазначено, що позивачка може прийняти участь у конкурсі на вакантну посаду завідувача кафедри.

Як вбачається з матеріалів справи у ДЗ «ДМА» відбулося скорочення посади, яку обіймала позивачка, та що їй було запропоновано вакантну посаду, але позивачка не надала такої згоди.

Тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на роботі є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що при скороченні чисельності або штату працівників зі змінами в організації виробництва переважне право надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки посада завідувача кафедри реорганізованої кафедри не може бути запропонована Позивачці, оскільки вказані дії будуть суперечити чинному законодавству України, так як на посаду завідувача кафедри повинен відбутися конкурсний відбір, в якому позивачка, за бажанням, може прийняти участь на вакантну посаду завідувача кафедри.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи додержана власником або уповноваженим ним органом норма законодавства, що регулює вивільнення працівника, які є докази щодо змін організації виробництва і праці, і про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не має можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишенні на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко