Справа № 487/5630/19
Провадження № 2/487/2083/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 29.04.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №283; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх доньки та сина, в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожному, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося, сім`я фактично розпалась, причиною розлучення є різні характери та погляди на життя, через що виникають постійні сварки. На даний час ведення спільного господарства не ведеться, сумісне проживання припинено, вона з дітьми проживає окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

29.07.2019 року ухвалою відкрито провадження призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

29.08.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2019 року.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 29.04.2006 року уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиціїбуло зроблено відповідний актовий запис №283.

Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з постійними сварками та різними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей не досягнуто, а отже аліменти на утримання дітей у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другоюстатті 150 СК Українибатьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням встановленого, суд вважає, що відповідач зобовязаний та спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям, з визначенням аліментів у розмірі саме 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Доказів зі сторони ОСОБА_2 про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, суду не надано.

Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 200, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ,) АДРЕСА_3 .04.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №283 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 24.07.2019 року і до досягнення старшим з дітей повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ,) судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко