Дата документу 23.10.2019
Справа № 320/238/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Редько О.В.,

при секретарі Колесніковій Л.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Капасюк О.В

представника зацікавленої особи адвоката Сивової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк Олени Володимирівни про визнання незаконною та скасування постанови від 25.06.2019 року №35036,

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Капасюк Олени Володимирівни від 25.06.2019 року №35036, реєстраційний номер виконавчого провадження 59406252, а також визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Капасюк Олени Володимирівни про примусове виселення від 04.07.2019 року №36873.

В обґрунтування скарги зазначено, що 02.07.2019 року заявник отримав рекомендованим листом постанову з Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 року №35036, реєстраційний номер виконавчого провадження 59406252 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №320/238/18 (2/320/1449/19) від 10.06.2019 року, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про виселення заявника з житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . З вказаною постановою заявник не згоден, оскільки в постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 8346 гривень. Заявник зустрічався з державним виконавцем з проханням пояснити підстави для стягнення з нього виконавчого збору, але відповіді не отримав. Натомість питання щодо стягнення виконавчого збору регулюється ЗУ «Про виконавче провадження», який був порушений на думку заявника. Крім того, заявник зазначив, що рекомендований лист з рекомендованим повідомленням надійшов 02.07.2019 року до відділення поштового зв`язку Мелітополь-12 ОСОБА_2 Особисто лист був вручений заявнику 02.07.2019 року. Повідомлення про вручення листа відправлено за зворотною адресою вихідною поштою. Таким чином, на виконання рішення суду в заявника було 10 робочих днів терміном з 02.07.2019 року по 12.07.2019 року. Заявник отримав 09.07.2019 року рекомендованим листом вимогу №36873 від 04.07.2019 року державного виконавця Капасюк О.В. про примусове виселення на підставі виконавчого провадження №59406252 від 25.06.2019 року з примусового виконання. На думку заявника ці дії порушують Закон України «Про виконавче провадження», адже примусове виселення боржника повинно відбуватись після перевірки виконання боржником рішення суду, у разі його невиконання про його виселення самостійно. Рішення суду заявником було виконано самостійно та до 09.07.2019 року він звільнив житлове приміщення від майна та боржника, про що повідомив державного виконавця, однак державний виконавець зазначила, що рішення суду буде виконуватись із залученням поліції та понятих. На підставі зазначеного заявник звернувся зі скаргою до суду.

Від державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця, в якому зазначено наступне. При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№59406252 від 25.06.2019 року державний виконавець керувався виключно нормами Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено. Що в постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння судового збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору, встановленого ст. 27 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з божника юридичної особи. Оскільки законодавець не відніс рішення про примусове виселення до категорії справ за які виконавчий збір не справляється, то державний виконавець зобов`язаний був в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8346 гривень 00 копійок. Тому немає підстав стверджувати про порушення державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, державний виконавець не погоджується з тим, що боржник має бути звільнений від сплати виконавчого збору через те, що ним добровільно було виконано рішення, адже фактично добровільного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження не відбулось. В скарзі заявник зазначив, що він виконав самостійно рішення суду та до 09.07.2019 року звільнив житлове приміщення, однак до державного виконавця ніякого повідомлення не надходило. 09.07.2019 року відбулось примусове виселення стягувача, так актом державного виконавця було встановлено, що саме цього числа боржник самостійно виселився з житлового приміщення та самостійно передав ключи стягувачу (власнику квартири ОСОБА_3 ), боржник ОСОБА_1 від підпису про самостійне виселення відмовився та цей факт було зафіксоване в присутності понятих та працівників поліції. Акт державного виконавця оскаржений не був. Таким чином, виселення відбулось вже після відкриття виконавчого провадження, а державним виконавцем вчинялись примусові дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 09.07.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59406252 на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та виведено стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження. Також державний виконавець зазначила, що всі вимоги скаржника стосуються правомірності стягнення судового збору, а не законності винесення самої постанови про відкриття провадження. На підставі вище викладеного, державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу на дії державного виконавця на підставах, зазначених в скарзі.

Державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Капасюк О.В. просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на підстави, які були зазначені у відзиві на дії державного виконавця.

Представник зацікавленої особи адвокат Сивова Я.В. заперечувала проти задоволення скарги на дії державного виконавця, оскільки не вбачає підстав для задоволення скарги.

Заслухавши заявника, державного виконавця, представника зацікавленої особи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так судом встановлено, що постановою Запорізького апеляційного суду від 06.05.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 було залишена без задоволення, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року було залишено без змін, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення було задоволено повністю. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виселено з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Також з ОСОБА_1 було стягнуто судовий збір. /а.с.131-138, 187-189/.

25.06.2019 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. було відкрито виконавче провадження про виселення ОСОБА_1 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.191/.

04.07.2019 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. було направлено вимогу ОСОБА_1 про виконання виконавчих дій, а саме виселення з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.193/.

Згідно листа Акціонерного товариства «Укрпошта» Запорізької області Центр поштового зв`язку №4 м. Мелітополь №09/1-01-818 від 09.07.2019 року зазначено, що рекомендований лист з рекомендованим повідомленням № НОМЕР_1 , відправлений з м. Мелітополь-11 на ім`я: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . М. АДРЕСА_2 , Запорізька область надійшов 02.07.2019 року до відділення поштового зв`язку Мелітополь 12. Лист вручений особисто адресату 02.07.2019 року. Повідомлення про вручення листа відправлено за зворотною адресою вихідною поштою за № 422. Рекомендований лист з рекомендованим повідомленням № НОМЕР_2 , відправлений з м. Мелітополь-11 на ім`я: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . М. Мелітополь, Запорізька область, надійшов 08.07.2019 року до відділення поштового зв`язку Мелітополь-12. Лист вручений особисто 09.07.2019 року адресату особисто. Повідомлення про вручення листа відправлено за зворотною адресою вихідною поштою за №663 /а.с.194/.

09.07.2019 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. було складено акт державного виконавця про вчинення виконавчих дій, а саме про добровільне виселення боржника з житлового приміщення та передачі ключів стягувачу. Боржник від підпису відмовився, що було зафіксовано в присутності понятих та працівників поліції /а.с.217/.

09.07.2019 року державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. було складено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_1 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.218/.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Таким чином, державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята 25.06.2019 року. В свою чергу боржник виконав рішення суду щодо виселення з житлового приміщення лише 09.07.2019 року. Отже, заявник не виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, вимога державного виконавця від 04.07.2019 року за вих.. №36873 була винесена державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. на підставі ст.ст. 18 та 66 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана вимога державного виконавця має строк виконання, який станом на сьогоднішній день сплинув, а будь яких порушень щодо винесення вказаної вимоги заявником не зазначено, суд дійшов до висновку про те, що вона є законною та не підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. від 25.06.2019 року №35036 та визнання незаконною та скасування вимоги державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк О.В. про примусове виселення від 04.07.2019 року №36873 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 141, 449, 450, 451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Капасюк Олени Володимирівни про визнання незаконною та скасування постанови від 25.06.2019 року №35036 - відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Редько