Справа № 464/3855/19
пр.№ 2/464/1432/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Гаврилишин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі 4687,07 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 980,45 грн, 768,40 грн витрат по сплаті судового збору, витрати за надання правничої допомоги.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02.02.2015 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8670,40 грн., що складається з суми основного боргу - 8536 грн, 3% річних - 134,40 грн та 243,60 грн судового збору. Рішення звернуто до виконання та знаходиться на виконанні у Сихівському відділ виконавчої служби м.Львів. Позивач зазначає, що відповідач уникає своїх обов`язків щодо виконання вищезгаданого рішення суду. Станом на день подачі позову відповідач сплатив позивачу лише 500 грн. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних. Зазначає, що оскільки позивач не повертав кошти з моменту набрання рішенням законної сили, то 3% річних вона обраховує за період з 01.04.2015 по 01.04.2019, тобто 4 роки * 3% = 12%, що становить 980,45 грн. розмір інфляційних витрат складає: за 2015 рік - 1563,84 грн, за 2016 рік - 1010 грн., за 2017 рік - 1116,80 грн., за 2018 рік - 798,83 грн., за 2019 рік - 197,60 грн. Тобто розмір інфляційних втрат за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2019 року складає 4687,07 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на отримання правничої допомоги, які попередньо складають 18361,20грн.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 07.10.2019 через канцелярію суду подала клопотання у якому просить справу розглядати у її відсутності та відсутності її представника, позов підтримала в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, 07.11.2019 через канцелярію суду подала заяву, в які просить праву розглядати у її відсутності та відсутності позивача та стягнути витрати на правничу допомогу.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст.3 ч.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 лютого 2015 року встановлено, що відповідно до письмового зобов`язання відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу ОСОБА_1 гроші в сумі 550 доларів США за жіночу чорну дубльонку, яку придбав у неї в кінці 2012 року; гроші зобов`язувався повернути до 01.06.2014. Вказаним рішенням позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8670,40 грн., що складається з суми основного боргу - 8536 грн, 3% річних - 134,40 грн., а також стягнуто 243,60 грн. судового збору.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач в позовній заяві зазначає, що станом на день подачі позову, тобто 24.07.2019 відповідачем повернуто їй лише 500 грн. боргу, що підтверджується листом Сихівського відділу ДВС міста Львів за Вих ДВ-4/6168 від 20.02.2019. Тобто сума основного боргу становить 8170,40 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не сплачує позивачу заборгованість згідно рішення суду від 02.02.2015 року, належним чином не повертає отриманих коштів, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань. В судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних слід задовольнити. Враховуючи вищенаведені розрахунки з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути три відсотки річних від простроченої суми боргу за кредитним договором в сумі 980,45 грн. та інфляційні втрати від простроченої суми боргу за кредитним договором в сумі 4687,07 грн.

Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ордеру серії ЛВ №166419 про надання правової допомоги ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Худоба Г.М.

Як вбачається з розрахунку гонорару у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , розмір витрат на правничу допомогу (гонорар) становить 8346 грн. Крім того, згідно даного розрахунку погоджена вартість 1 години роботи адвоката становить - 40% мінімальної заробітної плати, тобто 1669,20 грн. та адвокатом було затрачено 3 години на ознайомлення з документами, підготовка та подання позову; 1 годину на підготовку запитів та клопотань; 1 годину на ознайомлення з матеріалами справи.

На підтвердження сплачених витрат на правову допомогу позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера №20 від 18.09.2019, про сплату 8346 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку що необхідний та достатній час для вчинення процесуальних дій по даній справі не повинен перевищувати 3 годин. Суд вважає не доведеним потрачений адвокатом час на підготовку запитів та клопотань (1 година), оскільки такі дані відсутні в матеріалах справи, а також час на ознайомлення з матеріалами справи (1 година), оскільки обсяг матеріалів справи на час ознайомлення становив 37 аркушів, з яких позовна заява з додатками, а також документу долучені позивачем та судові документи.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 5007,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 4687,07 грн.; 3% річних у розмірі 980,45 грн., а всього 5667 (п`ятдесят шістсот шістдесят сім) грн. 52 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5007(п`ять тисяч сім) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом 30 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Головуючий Борачок М.В.