Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 336/8742/15-ц

провадження № 61-19084св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року у складі судді Кляшторного В. С. та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Спас О. В., Дзярука М. П.,

ВСТАНОВИВ

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Позов мотивовано тим, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та Публічним акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (далі - ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 001800/4002/0000018 від 13 травня 2013 року, згідно якого ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

28 травня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , та «Renault», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА», транспортний засіб «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , який належить ПАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на праві приватної власності.

Згідно висновку експерта, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП склала 76 677, 90 грн.

Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 00117329, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 90 493, 80 грн.

ПрАТ СК «УНІКА» відшкодувало ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» витрати на ремонт автомобіля в сумі 90 493, 80 грн.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано відповідача по справі, під керуванням якого перебував автомобіль «Renault», д/н НОМЕР_2 .

Просили стягнути з відповідача на свою користь 41493, 80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року позов ПрАТ «СК «УНІКА» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» 41493, 80 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт вчинення ДТП відповідачем та розмір спричиненої матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження, добровільно завдані збитки відповідач не відшкодував.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року змінено в частині визначення розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «УНІКА» шкоди, зменшивши його з 41 493,80 грн до 27 677,90 грн.

Іншу частину рішення залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру відшкодування, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, відповідно до яких можливо було б перевірити правильність визначення розміру витрачених коштів на ремонт автомобіля та обсяг вказаного ремонту, і чи внаслідок вказаного ремонту усувались пошкодження автомобіля завдані в результаті ДТП.

Аргументи учасників справи

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передаючи справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази, відповідно до яких можливо було б перевірити вірність розміру витрачених коштів на ремонт автомобіля та обсяг вказаного ремонту. Колегія суддів самостійно визначила розмір збитків виходячи із висновку експерта від 11 червня 2013 року, який не є належним доказом, тому що при його складанні було допущено ряд суттєвих помилок. Заявлене ним клопотання про призначення експертизи судом апеляційної інстанції було відхилено. Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

Позиція інших учасників справи

Інші учасники справи заперечення на касаційну скаргу не подали.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2017 рокувідкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

У травні 2017 року цивільна справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року цивільна справа № 336/8742/15-ц надійшли до Верховного Суду.

04 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 001800/4002/0000018 від 13 травня 2013 року, згідно якого ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

28 травня 2013 року сталася ДТП за участю автомобілів «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , та «Renault», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА», транспортний засіб «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , який належить ПАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на праві приватної власності.

Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП визнано відповідача по справі, під керуванням якого перебував автомобіль «Renault», д/н НОМЕР_2 .

Відповідно до рахунку - фактури № 354 від 17 червня 2013 року та страхового акту № 00117329 від 21 червня 2013 року вартість ремонту автомобіля «Volkswagen» склала 90 493,80 грн.

ПрАТ СК "УНІКА" відшкодувало ПАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" витрати на ремонт автомобіля в сумі 90 493, 80 грн.

Позивач звернувся до страхової компанії відповідача - ПрАТ «СК «АХА Страхування», яка відповідно до ліміту полісу АВ/3549024 відшкодувала шкоду завдану майну в результаті ДТП за вирахуванням франшизи (1000,00 грн.), в розмірі 49 000 грн.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen»,д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 76 677, 90 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи касаційної скарги про те, що відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, оскільки в матеріалах справи таке клопотання відсутнє.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судових рішень,оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення прийняті без додержання норм матеріального і процесуального права У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року в незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат