РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2015 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку, а отже доходів не має. Відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату та має аліментні зобов`язання перед ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей. Разом з тим, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки - ОСОБА_4 не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до повноліття дитини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Додатково зазначив, що тимчасово не працює та має на утриманні матір-пенсіонера - ОСОБА_5 , 1955 року народження, яка потребує постійного догляду а також сплачує аліменти на утримання ще двох дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , складеним Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1407.

Від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №117 від 06.02.2018 року, складеним Херсонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Батьками відповідно до вказаного свідоцтва про народження зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.06.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд.

За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Щодо заявленого розміру, то відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З досліджених доказів, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, оскільки, як зазначає сама позивач відповідач має ще двох дітей на утримання яких рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.06.2011 року вже стягнуто аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і в такому випадку буде порушено право відповідача на достатній рівень життя, тому що після відрахування аліментів, сума яка залишиться буде меншою ніж встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Інших істотних обставин, що мають значення при визначенні розміру аліментів, які приймаються судом за приписами ст. 182 СК України сторонами не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_4 ,2018р.н., у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Що стосується тих обставин, що відповідач у своїй заяві про визнання позову зазначає, що позов визнає, але при цьому вказує, що на даний час не працює, має на своєму утриманні матір пенсійного віку, то суд не приймає до уваги, оскілки відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даних тверджень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 258, 259, 263- 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2019 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню на підставі ст.430 ЦПК України.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко