Справа 206/1001/19
Провадження 2/206/542/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Міжнародний Український Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

встановив:

15 лютого 2019 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом.

В прохальній частині позову позивач просить суд визнати недійсною умову договору карткового рахунку № НОМЕР_1 від 29 березня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Міжнародний Український Банк» та ОСОБА_1 в частині встановлення щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 2% від суми кредиту.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Міжнародний Український Банк» та нею 29 березня 2013 року укладено договір карткового рахунку № НОМЕР_1 шляхом підписання загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, а також пропозиції укласти договір кредитування, відкриття та ведення рахунків. А також пропозиції укласти договір кредитування, відкриття та ведення рахунків, а також пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 29 березня 2013 року. У зв`язку з чим нею було отримано картку на якій встановлено кредитний ліміт. Згідно п. 2.5 пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 29 березня 2013 року, комісія за управління кредитом складає 2% на місяць. За умовами п. 3.4 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки зобов`язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов`язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб`єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність рухомого майна інших реєстрів тощо). В кредитному договорі відсутнє обґрунтування щомісячної комісії за управління кредитом. А саме, що входить в цю послугу і що фактично зроблено Банком для можливості встановлення фактичної вартості послуги, яка надана, а фактично вона надана не була. Крім того, у зв`язку з тим, що договором карткового рахунку передбачена комісія за управління кредитом і в першу чергу сплачені кошти йдуть на її покриття завдаються їй матеріальні збитки, оскільки, ті платежі, які повинні йти на погашення тіла кредиту та строкових процентів йдуть на погашення комісії у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором карткового рахунку, наслідком чого стало вчинення виконавчого напису та звернення стягнення на її заробітну плату. За весь час з моменту отримання коштів, нею було сплачено 48485,00грн. (а.с. 2-4).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2019 року по даній справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 37).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, розгляд справи проводити без участі представника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 49,50).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що між Публічним акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал» та ОСОБА_1 29 березня 2013 року було укладено договір карткового рахунку № НОМЕР_1 шляхом підписання загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, а також пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 29 березня 2013 року (а.с. 10).

В пункті п. 2.5 пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 29 березня 2013 року, комісія за управління кредитом складає 2% на місяць (а.с. 10).

З вивчених квитанцій наданих позивачем дійсно підтверджується, що ОСОБА_1 сплачено на користь Публічного акціонерного товариства «Банк ренесанс капітал» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Міжнародний Український Банк» сплачено 48485,00 гривень, що підтверджується квитанціями про сплату (а.с. 13-20).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1. ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

У рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також факту, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дій принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладання цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Відповідно до пункту 3.6 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, обліку заборгованості споживача, тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладання кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

А в кредитному договорі встановлено комісію за управління кредитом , яка щомісячно становить 2%.

За умовами п.3.4. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки зобов`язані в кредитному договорі зазначити: види і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов`язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб`єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо).

На виконання ухвали суду від 13.06.2019 року про витребування доказів відповідачем не надано для огляду в судовому засіданні інформації, щодо дати видачі першої кредитної картки та строк її дії з повідомленням кінцевого строку погашення кредиту по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ; не надано детальний розрахунок суми боргу з розбивкою по кожному місяцю окремо, щодо нарахованих сум та фактично сплачених ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

На виконання вимог ст. 80 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача.

В кредитному договорі відсутнє обґрунтування щомісячної комісії за управління кредитом, а саме, що входить в цю послугу і що фактично зроблено банком для можливості встановлення фактичної вартості послуги, яка надана, а фактично вона надана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним умову договору карткового рахунку № НОМЕР_1 від 29 березня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Міжнародний Український Банк» та ОСОБА_1 в частині встановлення щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 2% від суми кредиту.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Міжнародний Український Банк» ( , який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь держави суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков