Справа № 2/593/285/2019
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"04" листопада 2019 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідачка являється її колишньою невісткою та вона проживала і була зареєстрована в належній їй, на праві власності житловій квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Однак, у зв"язку із тим, що подружннє життя між її сином - ОСОБА_3 та невісткою - ОСОБА_2 не склалося, відповідачка в квітні 2018 року зібрала всі свої особисті речі, документи та разом із сином - ОСОБА_4 ( її внуком) переїхала проживати до своєї матері, і з того часу жодного дня в належній їй квартирі не проживала. 30 листопада 2018 року шлюб укладений мієж її сином та відповідачкою рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області було розірвано. Фактично реєстрація відповідачки носить формальний характер, та вона через реєстрацію останньої в вищезгаданій квартирі, не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, а також не може оформити житлово-комунальні субсидії, що порушує її законні права та інтереси, за захистом яких, вона вимушена звернутися до суду і просить суд визнати відповідачку, особою, що втратила право користування належним їй житловим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад один рік без поважних причин.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду, що дає суду підстави визнати її неявку без поважних причин та можливість слухання справи у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків: ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

У відповідності із п.2 ч.1 ст.406 ЦК України, сервітут припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В судовому засіданні встановлено, що житлова квартира, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належить, на праві власності позивачці, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 13221982 від 15.01.2007 року Бережанського ОК МР БТІ.

Крім цього, судом встановлено, що відповідачка являється колишньою невісткою позивачки і вона була зареєстрована в належній їй квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці, а також із довідки за № 5772 виданої 24 вересня 2019 року Бережанською міською радою, Тернопільської області.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка проживала у належній позивачці вищезазначеній квартирі, однак у зв"язку з тим, що подружнє життя між нею та сином позивачки - ОСОБА_3 не складалося в квітні 2018 року вона забрала всі свої особисті речі та разом із сином ( внуком позивачки ) - ОСОБА_6 виїхала із квартири позивачки та переїхала проживати ло своєї матері, і з того часу вона жодного дня в належній їй квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг не бере.

Після чого, 30 листопада 2018 року рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області шлюб між відповідчкою та сином позивачки було розірвано.

Вказана обставина підтверджується як показаннями позивачки, так і показами свідків : ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона являється депутатом міської ради, і вона особисто неодноразово виходила за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала огляд житлової квартири, за даною адресою, що на праві власності належить позивачці, і вона може підтвердити, той факт, що в даній квартирі числяться зареєстрованими: син позивачки - ОСОБА_3 , внук позивачки - ОСОБА_6 , та її колишня невістка - ОСОБА_2 , однак фактично внук позивачки - ОСОБА_6 та її колишня невістка в даній квартирі вже більше року не проживають і жодних їх речей в даній квартирі не має, про що нею особисто було складено акти остеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_1 за № 259, від 29.08.2019 року, № Л-227 від 24.07.2019 року, № Л-213 від 24.06.2019 року, № 71 10.05.2019 року, № 54 від 10.04.2019 року, № 37 від 07.03.2019 року.

Допитаний в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він являється сином позивачки і він може підтвердити, той факт, що відповідачка, будучи його дружиною - невісткою позивачки, проживала та була зареєстрована в належній його матері квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_1 , однак, подружнє життя між ними не складалося, і вона в квітні 2018 року забрала всі свої особисті речі та разом з їх спільним сином переїхала проживати до своєї матері та з того часу в квартирі, що належить його матері не проживала і жодних її речей там не має. Також зазначив, що після переїзду останньої з квартири його матері рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 30.11.2018 року шлюб між ними було розірвано.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка будучи колишньою невісткою позивачки проживала та значиться зареєстрованою в житловій квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить позивачці, проте з квітня 2018 року відповідачка не проживає в квартирі позивачки і жодних її особистих речей в ній не має, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов Бережанської міської ради, Тернопільської області, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,18,280,281,282, 288, 289,354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 383, 386, 405, 406 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1996 р.н.( зареєстровану за адресою : АДРЕСА_3 , паспорт Серії НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Дане рішення, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було врученеу день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського Апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.І.Шміло