ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5238/19 Справа № 182/2870/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання-Євтодій К.С.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу заапеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року, ухваленого суддею Багровою А.Г. у м.Нікополі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 14 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства після смерті чоловіка.

Просила суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також просила суд зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актових записів про народження дітей зазначивши їх батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України ( а.с. 111-113).

В обґрунтування позову зазначила, що проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без укладення шлюбу з квітня 2008 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час спільного проживання у них народились діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 за життя визнавав себе батьком, брав участь у вихованні та утриманні дітей, але через різні життєві обставини вони не змогли подати заяву до РАЦС для реєстрації його батьківства щодо дітей і тому у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька вказані згідно з ч.1 статті 135 К України.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язано Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №548 від 08.06.2011 року про народження 27.05.2011 року ОСОБА_4 , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України.

Зобов`язано Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №989 від 03.12.2015 року про народження 24.11.2015 року ОСОБА_5 , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року виправлена описка допущена в абзаці другому описової частини рішення, правильно зазначена дата смерті ОСОБА_3 18.01.2018, замість помилково зазначеної -19.01.2018.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухваленим рішенням, ставить питання про його часткове скасування, а саме виключити з описової частині судового рішення слова суду: «В обґрунтування позову зазначила, що проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без укладення шлюбу з квітня 2008 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 » та «Судом встановлено ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , хоча і були зареєстровані за різними адресами, однак періодично проживали однією сім`єю без укладення шлюбу з квітня 2008 року, вели спільне господарство, разом виховували та утримували дітей, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями в судовому засіданні свідків», залишивши рішення суду в іншій частині, без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що, а ні в позовній заяві, а ні в судовому засіданні вона не стверджувала, що проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю та вела з ним спільне господарство, оскільки вони проживали окремо, і вона одна утримувала їх спільних дітей за допомогу яку отримувала від держави, що підтвердили і свідки, допитані в судовому засіданні.

Скаржник зазначає, що неправильність встановлених судом обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки, потягнуть для неї та її дітей негативні наслідки.

В апеляційній скарзі, відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність судового рішення, ставить питання про його скасування та відмову у задоволенні позовних вимог і стягненні з позивача на його користь судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що позивач ніколи не мешкала і не була зареєстрована за адресою проживання його батьків та померлого брата ОСОБА_3 Вказує, що клопотання про долучення до справи обмінної карти за 2011 рік, як доказу було подано суду з порушенням норм ст.83 ЦПК України, оскільки воно було заявлено та задоволено судом під час дослідження письмових доказів.

Скаржник звертає увагу на те, що спочатку позивач зверталася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , вказавши, що встановлення цього факту їй необхідно для отримання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , наголошує на тому, що ОСОБА_1 свідомо приховувала про існування у померлого інших родичів, зокрема його.

На думку відповідача, надані позивачем докази не є достатніми для визнання батьківства його брата, зокрема стверджує, що ОСОБА_3 не визнавав при житті, дітей ОСОБА_1 своїми, оскільки він за 7 років, не зробив жодного кроку для того, щоб внести відповідні записи до актових записів про народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати дітей своїми.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і заперечувала проти задоволення апеляційних вимог відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Салогуба Ю.А., який підтримав доводи апеляційної скарги відповідача, наполягав на їх задоволенні, з викладених в апеляційних скаргах підстав та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (а.с.10)

Відповідач ОСОБА_2 є рідним братом по матері померлого ОСОБА_3

Батьки ОСОБА_3 померли у 2012 році, що підтверджується наданими копіями свідоцтвами про їх смерть (а.с.10,11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно та заведено спадкову справу (а.с.166-195).

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись ОСОБА_2 (а.с.170) та ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 184).

Позивач ОСОБА_1 має двох дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5-6).

Згідно витягів з актових записів про народження дітей відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.12-13).

Суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , дослідив матеріали справи, опитав свідків та оцінивши у сукупності надані сторонами докази дійшов висновку, що факт батьківства ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей позивача, останньою доведено належними та допустимими доказами такими, як сімейні фото, показання свідків, копією обмінної карти пологового будинку, тоді, як відповідачем ОСОБА_2 належних і допустимих доказів на спростування тверджень позивача не надано.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак і погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 , викладеними у скарзі та не може погодитись з вимогами апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і обґрунтованим.

Положеннями статті 130 СК України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У даній категорії справ СК України будь-яких особливостей щодо предмету доказування не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Отже, при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 263, 264 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що надані позивачем докази не є достатніми для визнання батьківства його брата, що останній, при житті, дітей ОСОБА_1 не визнавав своїми, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, суд першої інстанції, перевіряючи доводи сторін та встановлюючи обставини, що мають значення для справи допитав ряд свідків, зокрема рідних померлого ОСОБА_3 , сусідів, товаришів по службі в АТО та встановив, що ОСОБА_3 при житті дітей позивача визнав своїми, надавав ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання дітей.

Свідок ОСОБА_12 , тітка померлого ОСОБА_13 , батька ОСОБА_3 , підтвердила суду, що позивача ОСОБА_1 батьки ОСОБА_14 і вона завжди вважали невісткою, любили онуку ОСОБА_15 , померлий разом із дітьми та ОСОБА_1 приїздили до неї в гості, що доньку ОСОБА_15 ОСОБА_3 назвав на честь її сина ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_16 , хрещена померлого ОСОБА_3 дала суду пояснення про те, що хресник дуже радів народженню доньки ОСОБА_10 , запрошував її в гості до своїх батьків подивитись на новонароджену, що ОСОБА_17 любив своїх дітей та допомагав ОСОБА_18 їх утримувати і лікувати.

Свідок ОСОБА_19 , тітка померлого, сестра його матері, підтвердила суду, що позивач займалась похованням племінника і їй вона давала кошти на похорон.

Допитавши свідка ОСОБА_20 , яка є хрещеною ОСОБА_10 , доньки позивача, суд встановив, що померлий ОСОБА_3 при житті визнавав дітей ОСОБА_1 своїми, організував хрестини доньки, на яких, зокрема був присутнім і відповідач ОСОБА_2 , який здійснював відеозйомку хрестин.

Суд, також вислухав пояснення сусідів позивача і померлого ОСОБА_3 : ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які, кожен окремо підтвердили суду, що померлий завжди визнавав дітей своїми, діти називали його батьком, а батьки ОСОБА_14 за свого життя, вважали доньку ОСОБА_15 своєю онучкою.

Судом також були допитані свідки: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 з якими померлий ОСОБА_3 служив в АТО, які пояснення, що ОСОБА_17 часто розповідав про свою сім`ю дружину ОСОБА_27 та доньку ОСОБА_15 , показував їм фото та дуже чекав народження сина. Також, повідомили, що на честь народження сина вишукували весь дивізіон та вітали товариша по службі з народженням дитини, збирали кошти на придбання дитячого візка, засвідчили, що ОСОБА_17 розповідав їм, що він перераховує кошти дружині на утримання та лікування їх дітей.

Свідок ОСОБА_28 , дружина відповідача, пояснення, якої в частині близького спілкування братів та того, що ОСОБА_3 не визнавав дітей своїми, суд визнав недостовірними, підтвердила суду той факт, що саме ОСОБА_1 займалась похованням ОСОБА_3

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Допитані судом свідки достеменно підтвердили суду, що померлий ОСОБА_3 визнавав своє батьківство по відношенню до доньки і сина позивача, займався вихованням своїх дітей та допомагав позивачу в утриманні доньки і сина.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду було роз`яснено право клопотати про проведення судово-генетичної експертизи рідства, проте представник ОСОБА_2 відмовився.

Вірно встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, перевіривши докази, а також положення ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Хант проти України" (п. 54), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи апеляційної скарги відповідача були предметом розгляду судом першої інстанції і вони ніяким чином не спростовують вірних висновків суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Між тим, колегія суддів погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 щодо необхідності виключення з мотивувальної частині рішення посилання суду на проживання позивача і померлого ОСОБА_3 однією сім`єю без укладення шлюбу.

З позовної заяви видно, що позивач вказувала на те, що після народження доньки ОСОБА_10 вона з дитиною мешкала в квартирі батьків померлого ОСОБА_3 приблизно місяць та через те, що батьки були хворі і плач новонародженої дитини їм заважав, вона була змушена повернутися жити до своїх батьків. В подальшому вона і ОСОБА_3 проживали окремо, вона у своїх батьків, він у своїх батьків, ОСОБА_17 час від часу приїздив до неї, допомагав продуктами, вважав себе батьком дитини. В подальшому вона знов завагітніла та у листопаді ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила сина ОСОБА_11 , якого ОСОБА_3 також визнав своїм сином, однак оформити батьківство через органи РАЦу не мав можливості, оскільки на той час перебував в зоні АТО.

Доводи викладені позивачем у позові повністю узгоджуються з поясненнями свідків, допитаних судом, які не наголошували на тому, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а підтвердили той факт, що за життя ОСОБА_3 визнавав дітей позивача своїми, що вони спільно виховували дітей, останній допомагав матеріально в утриманні дітей.

Беручи до уваги, вищенаведене, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду на підставі п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні, в частині виключення з мотивувальної частини рішення зазначення суду про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без укладення шлюбу в період з квітня 2008 року по день смерті ОСОБА_3 18 січня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року, змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без укладення шлюбу з квітня 2008 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: