ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8510/19 Справа № 235/851/19 Суддя у 1-й інстанції - Юр`єв О. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її племінниця ОСОБА_3 та на вихованні її зятя ОСОБА_2 залишився її онук, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначала, що у грудні 2018 року вона звернулась із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Межівської районної держаної адміністрації Дніпропетровської області, за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_2 , коли відбулося засідання їй не відомо, втім у протоколі №1 від 23 січня 2018 року вказано, що з метою захисту прав дитини тимчасово, до восьмимісячного віку, обмежити спілкування дитини з бабусею, прабабусею та прадідусем та 24 січня 2019 року було складено відповідний висновок Про участь баби ОСОБА_1 , прабаби ОСОБА_5 , прадіда ОСОБА_6 з малолітнім онуком (правнуком) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким встановлено відповідне обмеження її, прабаби ОСОБА_5 , прадіда ОСОБА_6 у спілкуванні з онуком.

Вказувала, що засідання комісії та складання протоколу та висновку відбулося з численними порушеннями.

Посилаючись на те, що дитина здорова та має право на спілкування з своїми близькими родичами, в тому числі нею, як бабою, та вона має право на спілкування з онуком, а тому просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди, які їй чинить ОСОБА_2 у спілкуванні з правнуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши графік її побачень з останнім по АДРЕСА_1 до виповнення ОСОБА_7 одного року з 12.00 години до 18.00 години кожної суботи, кожного тижня впродовж місяця; після виповнення ОСОБА_7 одного року встановити побачення за адресою: АДРЕСА_2 з 11.00 години суботи до 18.00 години неділі кожного тижня місяця.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що конфліктних ситуацій між нею та відповідачем не існує, вона, у розумінні ст.257 СК України, баба та має право на спілкування з онуком.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 24 січня 2019 року, актовий запис №8, ОСОБА_9 (мати померлої ОСОБА_3 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої записано ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_5 .

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 25 січня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_9 після укладення шлюбу з ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ». На підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області №2/0425/687/2012 від 20 червня 2012 року шлюб розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 16 липня 1996 року, актовий запис №65, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої записано ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_5 . Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_13 перша змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».

Позивач ОСОБА_1 є тіткою померлої ОСОБА_3 .

З протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Межівської районної державної адміністрації №1 від 23 січня 2018 року вбачається розгляд заяви ОСОБА_2 щодо тимчасового обмеження родичів зі сторони матері малолітнього сина у спілкуванні з дитиною.

З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини, враховуючи рекомендації лікаря педіатра, вирішено тимчасово обмежити, до виповнення восьмимісячного віку дитини, спілкування близьких рідних зі сторони матері: бабусі, прабабусі

ОСОБА_5 та прадідуся ОСОБА_6 , бабусі ОСОБА_1 з їхнім правнуком (онуком) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане обмеження підтверджується висновком голови органу опіки та піклування Межівської РДА №53-64/0/312-19 від 24 січня 2019 року.

Заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які адресовані органу опіки та піклування Межівської РДА підтверджується звернення перших з вимогою розгляду питання пов`язаного з періодичністю побачень з ОСОБА_7 .

Згідно виписки з історії розвитку КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Донецької області амбулаторія №10 загальної практики-сімейної медицини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є здоровою дитиною.

Письмовою інформацією в.о. директора КНП «ЦПМСД» МСР №53 від 21 січня 2019 року та №281 від 08 квітня 2019 року підтверджується, що малолітній ОСОБА_7 перебуває під наглядом лікаря педіатра та має індивідуальний план спостереження. Враховуючи особливості обтяжливої вагітності матері, характер пологів, подальший розвиток дитини, штучне вигодовування рекомендовано обмежити контакт дорослих родичів до мінімуму (тільки батько та мати, які проживають однією родиною). З метою більш спокійною адаптацією дитини на період до шести-восьми місячного віку не рекомендується відвідувати дитину родичами в період підвищеної захворюваності на грип та ГРВІ в зимовий період. На березень 2019 року заплановано стаціонарне обстеження дитини з метою уточнення стану здоров`я та подальшого плану нагляду за розвитком.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення та взяв до уваги інтереси малолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.18 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Згідно ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Статтею 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Разом з тим, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог оскільки положенням ч.2 ст.2 СК України передбачено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як двоюрідна баба, не є суб`єктом, що входять до вказаної вище групи, з якою можуть виникати особисті немайнові та майнові відносини, які регулюються сімейним законодавством в тих випадках та межах, які визначені СК та іншими актами сімейного законодавства.

Інтереси дитини, крім іншого, полягають, зокрема, в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.