Справа № 310/1118/18
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги наступним. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25 червня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 2 000 грн. на місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 22 лютого 2018 року. Рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні в Бердянському відділі ДВС Бердянського МУЮ. З 03 листопада 2018 року син заявника ОСОБА_4 проживає разом з батьком, який здійснює його утримання, лікування тощо. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, в тому числі, якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Таким чином, оскільки ОСОБА_7 мешкає разом з боржником, який утримує дитину, обов`язок ОСОБА_1 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх сина припинився. Просив визнати виконавчий лист, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 02 жовтня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей ОСОБА_4. , ОСОБА_5 у розмірі по 2 000 грн. на місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 22 лютого 2018 року, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 2 000 грн. щомісяця з 03 листопада 2018 року.

Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що з 03 листопада 2018 року старший син проживає з ним, ОСОБА_1 повністю його утримує, але продовжує сплачувати аліменти на утримання сина на користь колишньої дружини ОСОБА_3 , яка жодним чином ці кошти не відшкодовує. Вважає таку ситуацію несправедливою, оскільки сплата ним аліментів на утримання сина є безпідставною, просив заяву задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник стягувача заявлені вимоги не визнала, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25 червня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 2 000 грн. на місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 22 лютого 2018 року.

02 жовтня 2018 року на підставі вказаного рішення Бердянським міськрайонним судом було видано виконавчий лист.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 03 квітня 2019 року ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року ВССУ звернув увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а інші причини, наприклад - в апеляційному чи касаційному порядку або у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходили ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Обставини, на які посилається заявник, а саме - той факт, що на теперішній час неповнолітня дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, фактично не припиняють обов`язок боржника відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, заявник не навів доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України, у справі відсутні докази помилковості видачі виконавчого листа, невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261, 432 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 травня 2019 року.

Суддя О. М. Вірченко