Справа № 645/5215/19
Провадження № 2-ві/645/11/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

секретар судових засідань - Костін О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: ОСОБА_3 .

01 листопада 2019 року відповідачем по справі ОСОБА_1 було надано до суду заяву про недовіру та відвід головуючого судді Алтухової О.Ю. Вказану заяву обґрунтовує, тим, що завдання АСДС закріплене пунктом 6 ч. 1 глави ІІІ Положення щодо об`єктивного та неупередженого розподілу судових справ за допомогою модуля автоматизованого розподілу в судах загальної юрисдикції між суддями з урахуванням спеціалізації та рівномірності навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, не виконана, адже розподіл між суддями Фрунзенського районного суду м. Харкова фактично не відбувся та суддю Алтухову О. Ю. вибрано за випадковим числом 18. Вважає, що це є факт порушення порядку визначення судді для розгляду справи, що є підставою для відводу у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Разом з тим зазначає, інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а саме: суд у складі головуючого судді Алтухової О.Ю. ні є об`єктивним та не бажає дослідити усі наявні докази, з причини визначеності у справі.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. від 05 листопада 2019 року заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим, заяву про відвід передано для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1 про відвід судді Алтухової О.Ю., була передана на розгляд судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартиновій О.М.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року призначено заяву до розгляду у судове засідання без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалість провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості для заявника питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи положення п. 7 ст. 40 ЦПК України, відповідно до якої питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, враховуючи положення ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін по справі.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Алтухової О.Ю., приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, яки є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Частиною четвертою статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до п.6 Розділу VІІІ "Положення про автоматизовану систему документообігу суду" первісний розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу в хронологічному порядку їх надходження до суду (реєстрації) в наступній послідовності: 1) формується список компетентних суддів для розгляду конкретної справи; 2) для компетентних суддів розраховуються коефіцієнти навантаження; 3) із числа компетентних суддів з урахуванням встановлених коефіцієнтів навантаження здійснюється випадковий вибір судді (судді-доповідача).

Відповідно до п.1.5. Розділу ХХ "Прикінцеві положення" Положення про автоматизовану систему документообігу суду"(в редакції від 12.04.2018р.) для судів загальної юрисдикції, до їх підключення до модуля автоматизованого розподілу та інших підсистем, є чинними норми цього Положення в редакції від 15.09.2016 року.

Згідно з частинами 3-5 статті 15 Закону України " Про судоустрій і статус суддів" у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Результати автоматизованого розподілу справи оформляються протоколом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 року визначено головуючим суддею по справі Алтухову О. Ю. Пунктом 2.3.20 Положення про автоматизовану систему документообігу суду зазначено, що відмова судді від отримання розподіленої у встановленому порядку судової справи не допускається.

Відповідно до ч.3ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Для відведення судді необхідно обґрунтовувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними

Згідно частини другої та третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом досліджено "Звіт про автоматичний розподіл судових справ між суддями" від 20.08.2019 року, наданий заступником керівника апарату Фрунзенського районного суду м. Харкова - Вінніченко О.В., згідно якого всього суддів для розподілу по справи № 645/5215/19, провадження № 2/645/1889/19 - 1 (один). Зі звіту також вбачається, що були виключені із списку суддів для добору, зняті згідно табелю: суддя Федорова О.В. - через заборону призначення перед «Відпустка 14 і більше днів», суддя Шарко О.П. - через перебування в нарадчій кімнаті, суддя Шевченко Г.С. - через перебування у відпустці, суддя Бондарєва І.В. - через перебування у нарадчій кімнаті, суддя Горпинич О.В. - через перебування у відписці, суддя Іващенко С.О. - через перебування у відпустці, суддя Бабкова Т.В. - через перебування на лікарняному, суддя Сілантьєва Е.Є. - перебування у нарадчій кімнаті, суддя Мартинова О.М. - через перебування у відпустці, суддя Ульяніч І.В. - через перебування у відпустці. Тобто виключення вище зазначених суддів було здійснено з об`єктивних причин.

Суд вважає, що наведені обставини в заяві про відвід судді, а саме порушення принципу випадковості, в даному випадку, не є підставою для відводу судді, оскільки будь-яких порушень при автоматизованому розподілу не виявлено та кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відтак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Наведені у заяві відповідача ОСОБА_1 обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що позивачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в необ`єктивності та упередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Викладені в заяві про відвід доводи відповідача щодо недовіри та викликаних сумнівів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді Алтухової О.Ю. при розгляді справи є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті гуртуються на незгоді відповідача з процесуальними діями головуючого по справі.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Враховуючи, що відповідачем не зазначено жодної законної підстави та доказу, які підтверджують обґрунтованість заявленого відводу головуючому судді у справі передбаченої ст. 36 ЦПК України, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Таким чином, обставини, які визначені відповідачем ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Алтухової О.Ю. - не є підставою для відводу (самовідводу) у розумінні вимог ст. 36 ЦПК, а тому у задоволенні даної заяви слід відмовити, а справу передати для продовження розгляду тим самим складом суду.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя -