Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/16534/15-ц

провадження № 61-24537св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у складі судді Притули Н. Г. та на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2017 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомовї Т. О., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обгрунтовувало тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується житлово-комунальними послугами.

У зв`язку з непроведенням оплати за житлово-комунальні послуги у період з 01 квітня 2013 року до 01 липня 2014 року виникла заборгованість, яка складається з 9 636,18 грн - боргу по квартирній платі та комунальним послугам, 921,41 грн - інфляційних втрат, 187,58 грн - 3 % річних.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року позовні вимоги КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 9 636,18 грн заборгованості за житлово-комунальними послугами, 921,41 грн інфляційних втрат, 187,58 грн - 3 % річних та 243,60 грн судового збору.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із невиконання відповідачем обов`язку сплатити за надані житлово-комунальні послуги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 аргументована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не повно з`ясували обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надали належної оцінки її доводам про те, що статутом позивача не передбачено надання житлово-комунальних послуг.

Крім того, суди не здійснили перерахунку заборгованості та безпідставно не об`єднали в одне провадження з первісним позовом, її позов (справа № 463/5367/16-ц) до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок за неналежне надання послуг з первісним позовом, адже обидва позови виникли з одних і тих самих правовідносин.

Також, апеляційний суд не розглянув клопотання про зупинення справи до вирішення справи № 463/5367/16-ц за її позовом до відповідачів.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору від 16 січня 2013 року.

За умовами вказаного договору, ОСОБА_2 зобов`язувалась оплачувати послуги у встановлений цим договором строк - не пізніше ніж до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим.

Надання житлово-комунальних послуг позивачу здійснювалось КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

У зв`язку з несплатою відповідачем отриманих житлово-комунальних послуг за період з 01 квітня 2013 року по 01 липня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 10 745,17 грн, яка складається з 9 636,18 грн - заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, 921,41 грн - інфляційних втрат, 187,58 грн - 3 % річних.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом положень частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Суди встановили, що надання житлово-комунальних послуг позивачу здійснювалось КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

При цьому, факт надання житлово-комунальних послуг позивачем, відповідач не оспорювала, а вказувала на необхідність перерахунку боргу.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги та застосував норми статті 625 ЦК України.

Суд стягнув заборгованість за надані послуги у розмірі 10 745,17 грн, з яких 9 636,18 грн - борг за житлово-комунальними послугами, 921,41 грн інфляційних втрат, 187,58 грн - 3 % річних.

Згідно з наданим розрахунком у відповідача утворилась заборгованість з з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкової території, про що свідчать довідки, надані позивачем. Іншого боргу не значиться.

Розрахунки боргу узгоджуються з розміром щомісяної оплати за ці послуги 702,62 грн, визначеної умовами договору, укладеного 16 січня 2013 року з ОСОБА_2 .

Відповідно до договору на надання послуг з обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів від 01 лютого 2012 року комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківської районної у місті Києві ради» доручило комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради (яке у подальшому перейменовано у КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»), зокрема, здійснювати облік та збір, у тому числі в судовому порядку, заборгованості споживачів за послуги довірителя (пункт 2.2.1.4 договору). А тому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є неналежним позивачем.

Посилання на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не здійснили перерахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги колегія суддів відхиляє, оскільки ці обставини є предметом спору в іншій справі.

Посилання у скарзі нате, що апеляційний суд не розглянув клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 463/5367/16-ц, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене клопотання розглянуто апеляційним судом, про що постановлено ухвалу від 11 січня 2017 року.

Інші аргументи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук