Провадження № 2-з/761/636/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенко Б.С.,

за участі:

представника заявника - ОСОБА_5

заінтересованої особа - ОСОБА_4 ,

представника заінтересованої особа - ОСОБА_6,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту,-

У Х В А Л И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту, згідно якої заявник просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 66,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності № 32658466 від 02.08.2019).

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_3 , планує звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. 13 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. За час перебування в шлюбі за спільні кошти подружжя придбало нежитлове приміщення, загальною площею 66,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності № 32658466 від 02.08.2019). Нежитлове приміщення зареєстроване за ОСОБА_4 . Однак протягом останнього часу між подружжям виникли серйозні непорозуміння щодо визначення порядку володіння, користування та розпорядження нежитловим приміщенням. Крім цього, як повідомляє заявник, ОСОБА_4 уклала договір оренди нежитлового приміщення з правом його викупу. З огляду на викладене, існує реальна загроза його відчуження в майбутньому. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 , був змушений звернутися до суду з даною заявою.

Заінтересована особа та представника заінтересованої особи у судовому засіданні проти забезпечення позову заперечували та просили суд відмовити у задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали поданого клопотання, вважає, що воно є таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За умовами п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З заяви про забезпечення позову, з яким планує звернутись до суду заявник, вбачається, що орієнтовна ціна нежитлового приміщення складає 5 000 000 грн., а враховуючи це, є підстави вважати, що відповідач може здійснити відчуження належного їй на праві власності нежитлове приміщення, загальною площею 66,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності № 32658466 від 02.08.2019).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Судом враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким заявник має намір звернутися до суду, а саме накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 66,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності № 32658466 від 02 серпня 2019 року).

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, з яким планує звернутись до суду позивач, а також з метою ефективного захисту прав позивача в майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, крім того заявлений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 66,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності № 32658466 від 02.08.2019).

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 21 жовтня 2019 року.

Суддя: