Провадження номер № 2/0186/489/19
Справа № 186/1541/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, який надійшов в провадження суду 23 вересня 2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є рідною донькою відповідача, на даний час вже досягла повноліття. До її повноліття відповідач сплачував аліменти на користь її матері - ОСОБА_3 , на її утримання, до її повноліття, на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2008 року, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів). 24 квітня 2018 року розмір аліментів було зменшено за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області до 1/6 частки. Після досягнення нею повноліття стягнення аліментів припинилося. Вона навчається у відокремленому підрозділі "Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК" Київського університету культури, термін навчання по 30 червня 2022 року, стипендія не нараховується, не працює, потребує допомоги батька, оскільки мати не в змозі самостійно забезпечити всі її потреби, пов`язані з навчанням, їм допомагає бабуся по материнській лінії, однак цієї допомоги недостатньо. Відповідач допомогу на її утримання не надає, хоча має таку змогу, він має на утриманні ще одну дитину.

10 серпня 2018 року за її навчання було сплачено 11 000,00 гривень, 14 серпня 2019 року за її навчання сплачено 12 078,00 гривень. Вважає, що батько має допомогти в оплаті витрат на навчання, в розмірі половини цих сум, а саме:11 539,00 гривень.

Вона звернулася за правовою допомогою до адвоката, яка склала їй позовну заяву, сплатила їй 1 000,00 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 11 539,00 гривень, які пов`язані з оплатою її навчання; стягнути з відповідача на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 гривень.

Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в його відсутність не надав, однак надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частки з урахуванням того, що він має на утриманні ще одну дитину, йому потрібно харчуватися, більше 20 років працює на шахті і має проблеми зі здоров`ям. Заперечує проти задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки це не передбачено законодавством, адже дитина вже досягла повноліття, крім того квитанції про сплату витрат на навчання є неналежним доказом, бо оплату за навчання 10 серпня 2018 року було проведено взагалі ОСОБА_4 , а 14 серпня 2019 року оплата за ОСОБА_1 та заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 23 травня 2001 року підтверджується, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Копією заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року підтверджується, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей було задоволено та зменшено розмір стягнутих рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2008 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини; зменшено розмір стягнутих судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Довідкою №513 від 07 червня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 навчається на першому курсі за спеціальністю "Готельно-ресторанна справа" у відокремленому підрозділі "Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК" Київського університету культури, денна форма навчання, контрактної форми фінансування, термін навчання до 30 червня 2022 року.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на утриманні своєї матері - ОСОБА_3 , продовжує навчання та потребує допомоги батька в зв`язку з навчанням.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку, в зв`язку з її навчанням, оскільки є працездатною особою.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України враховує наявність у відповідача малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки.

Посилання відповідача на те, що йому потрібно харчуватися та те, що він більше 20 років працює на шахті, має проблеми зі здоров`ям і є необхідність в купівлі ліків та лікуванні, а тому слід визначити розмір аліментів - 1/10 частку, суд не може взяти до уваги при ухваленні рішення, оскільки відповідачем не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих тверджень, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її утримання до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, слід задовільнити, так як повнолітня донька відповідача продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, знаходиться лише на утриманні останньої, форма навчання - контрактна, тому суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки.

Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, щомісячно.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітньої доньки відповідача, її потреб та матеріального стану сторін.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 11 539,00 гривень, що пов`язані з навчанням позивача, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні з наступних підстав.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тлумачення ст.201 СК України дозволяє стверджувати, що ст.185 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року №748/2340/17.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Згідно ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 гривень, що підтверджується договором №17-М про надання правової (правничої) допомоги, актом прийому-передачі наданої правової допомоги, квитанцією до прибуткового ордеру №11 від 18 вересня 2019 року та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких задоволена, а в задоволенні іншої відмовлено. В зв`язку з цим, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 гривень.

Що стосується стягнення судового збору по справі.

Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, її звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину до суду за дві вимоги майнового характеру на суму 768,40 гривень та 768,40 гривень ( за кожну вимогу). Судом задоволено одну позовну вимогу, а в задоволенні іншої відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень, а судовий збір в розмірі 768,40 гривень за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину, в задоволенні якої відмовлено, слід віднести за рахунок держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264 ЦПК України, ст.ст.182,199, 200,201 Сімейного Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину - задовільнити частково.

Стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання, на час її навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку /доходів/ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2019 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятиста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (семиста шістдесяти восьми) гривень 40 копійок.

Решту судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.