ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7191/19 Справа № 214/1940/18 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони справи:

позивач- Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року, ухваленого суддею Черновою НВ. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ«Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Саксаганський Відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення з-під арешту трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що накладений Саксаганським Відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області за виконавчим провадженням №53473624 (номер у Державному реєстрі іпотек №237889886).

В мотивування заявлених вимог зазначив, що 22.11.2017 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 131/208/07, відповідно до якого він отримав кредит в сумі 28 800,00 доларів США. Забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором стала передана в іпотеку квартира. Через неспроможність виконання зобов`язань по кредитному договору, ОСОБА_1 передав майно позивачу з метою добровільної

реалізації та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору. Наявність на нерухомому майні обтяження у вигляді арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, застосована державним виконавцем Саксаганським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області в рамках виконавчого провадження № 53473624 згідно постанови від 07.12.2017 року, унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення нею вимог за основним зобов`язанням.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року ПАТ«Укрсоцбанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухваленого судового рішення через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд при ухваленні рішення керувався положеннями закону, в редакції, який тратив свою чинність та не стосується спірних правовідносин. Крім того, факт визнання боржником права на реалізацію банком предмета іпотеки доведений поданою ним заявою на передачу квартири на реалізацію. Оскаржуваною постановою ДВС порушено право заставодержателя на реалізацію переважного права задоволення вимог за рахунок заставного майна.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 131/208/07, відповідно до якого він отримав кредит в сумі 28 800,00 доларів США.(а.с.7-10).

У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним Генеральним договором між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 131/209-І-131/208/07 від 22.11.2007, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. 22.11.2007 року, та під час посвідчення на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження квартири до припинення чи розірвання договору іпотеки. Заборона зареєстрована в реєстрі (а.с.11-15).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 , видно, що на вказане нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_1 , накладено: арешт нерухомого майна, Державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно постанови від 07 грудня 2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38576505 від 07.12.2017 року (а.с.20).

Суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не надано доказів в підтвердження звернення до ДВС із заявою про скасування арешту. А також не надано доказів порушення боржником ОСОБА_1 зобов`язань за Генеральним договором № 131/208/07 від 22.11.2007 року та його обсягу.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Частиною 1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

На підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно відомостей, що містяться в державному реєстрі виконавчих проваджень, виконавче провадження № 53473624, по якому застосовано обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки та предметом розгляду даної справи стягувачам є позивач ПАТ «Укрсоцбанк».

Отже, скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , що накладений Саксаганським Відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області в рамках виконавчого провадження №53473624 не порушить жодних прав інших осіб.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги позивача про помилкове застосування судом першої інстанції Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка втратила чинність на час розгляду справи судом.

Згідно вимог п.3,4 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України « Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, що регулює спірні правовідносини.

Тому застосування судом першої інстанції положення ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 1999р., після 05.10.2016 дати набрання чинності діючої редакції є невірним.

Також колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем розміру заборгованості за кредитним договором та його співмірності із іпотечним майном, оскільки в даній справі не є предметом доведення, оскільки не вирішується питання звернення стягнення на іпотечне майно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача про незаконність судового рішення є обґрунтованими і законними, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ«Укрсоцбанк» про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки в зобовязаннях між сторонами.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Звільнити з-під арешту трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , що накладений Саксаганським Відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області за виконавчим провадженням №53473624 (номер у Державному реєстрі іпотек №237889886).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: