Ухвала

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 752/21034/15-ц

провадження № 61-33988св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач -Київська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року у складі судді Новак А. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Крижанівської Г. В., Кравець В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року Київська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що рішенням Київської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 660/2729 спірна земельна ділянка надана ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на підставі цього рішення йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

30 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки та 22 червня 2010 року останній отримав Державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 660/2729 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці АДРЕСА_1 » та визнано недійсним виданий ОСОБА_3 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 922794, зареєстрований 22 листопада 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) за № 07-7- 05136.

Посилаючись на те, що рішення Київської міської ради визнано протиправним з моменту його прийняття та скасовано, спірна земельна ділянка перейшла до відповідача за відсутності волевиявлення власника земельної ділянки просили витребувати цю земельну ділянку у відповідача.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року позов задоволено. Витребувано земельну ділянку від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради площею 0,1 га, кадастровий номер :90:371:0073, за адресою АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київської міської ради 4 936,00 грн судового збору.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року залишено без змін.

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим,що суди безпідставно застосували до спірних правовідносин положення статті 388 ЦК України і не врахували, що ОСОБА_1 набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі чинного договору купівлі-продажу. Зазначена земельна ділянка вибула з володіння власника - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради не поза її волею, а на підставі прийнятого рішення про передачу цієї ділянки у власність ОСОБА_3 . Тому відсутні правові підстави для витребування спірної земельної ділянки у добросовісного набувача. Крім цього, суди помилково не застосували наслідки пропуску позивачем позовної давності, перебіг якої розпочався з часу прийняття 29 жовтня 2009 року Київською міською радою рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 та з часу видачі 22 червня 2010 року ОСОБА_1 державного акта на право власності на земельну ділянку.

Відзив на касаційну скаргу від учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 липня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У вересні 2017 року матеріали цивільної справи № 752/21034/15-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року матеріали цивільної справи № 752/21034/15-ц надійшли до Верховного Суду.

05 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року праву призначено до судового розгляду.

Колегія суддів дійшла висновку, що наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для зупинення касаційного провадження у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції дійшли висновку, що вищевказане рішення Київської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 660/2729 було визнано незаконним та скасовано у зв`язку з наявними порушеннями, які були допущені при його виконанні. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади міста Києва не з її волі, то порушене право власника підлягає захисту шляхом витребування цієї ділянки у відповідача як добросовісного набувача. При цьому суд зазначив, що позивачем не пропущено позовну давність, оскільки Київська міська рада дізналася про порушення свого права після ухвалення 14 червня 2013 року Голосіївським районним судом міста Києва заочного рішення.

У зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування судами положень статті 256, 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності у правовідносинах, що регулюються статті 388 ЦК України, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 914/3224/16 за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Проект», третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нарнія-Трейд», про витребування земельної ділянки, разом із касаційною скаргою Львівської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21 березня 2019 року та рішення Господарського суду Львівської області від 17 грудня 2018 року

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 серпня 2019 року справу № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19) прийнято до розгляду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що наявні відмінні один від одного висновки судів різних юрисдикцій щодо застосування судами положень статей 256, 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності у правовідносинах, що регулюються статтею 388 ЦК України.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19) за позовом Львівської міської ради до ТОВ «Скай Проект», третя особа - ТОВ «Нарнія-Трейд», про витребування земельної ділянки, перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 752/21034/15-ц за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/3224/16(провадження № 12-128гс19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук