ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7716/19 Справа № 204/1256/19 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року у справі № 204/7061/17 стягнуто з відповідача аліменти на утримання позивачки (до досягнення малолітнім сином трирічного віку) у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2017 року до 21.10.2018 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2018 року у справі № 204/8381/17 стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 492,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. З вини відповідача неодноразово виникала заборгованість зі сплати аліментів за вказаними рішеннями суду, хоча відповідач мав можливість вчасно сплачувати аліменти. Відповідно до розрахунку, проведеного Петропавлівським РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованості зі сплати аліментів від 29.01.2019 № 782 та 13.02.2019 № 1216, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду у справах № 204/7061/17 та № 204/8381/17.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішеннями суду у справах № 204/7061/17 та № 204/8381/17 в розмірі 19 389,73 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 7 474,95 грн., з яких: за виконавчим листом № 206/7061/17 від 14.12.2017 року, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за листопад 2017 року; січень, лютий, березень, квітень, червень, липень 2018 року, в сумі 2 009,92 грн.; за виконавчим листом № 206/8381/17 від 08.02.2019 року, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за грудень 2017 року; січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року; за січень 2019 року в сумі 5 465,03 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині визначення розміру пені скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з відповідача на користь позивачки пеню в розмірі 19 389,73 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення невірно визначено розмір пені.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 492,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць (а.с.6-8).

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання його дружини ОСОБА_1 , до досягнення їхнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 06.11.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а.с.11).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС ГТУЮ від 29.01.2019 року № 782, станом на 31.10.2018 року заборгованість згідно виконавчого листа № 204/7061/17 від 14.12.2017 року, відсутня (а.с.12).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Петропавлівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.02.2019 року № 1216, станом на 13.02.2019 року за виконавчим листом № 204/8381/17, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 492,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість становить 18 741,00 грн. (а.с.10, 46).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.02.2019 року № 1736, згідно виконавчого листа № 204/8381/17 від 08.02.2019 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 492,00 грн. щомісячно, заборгованість станом на 28.02.2019 року, відсутня (а.с.47).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.03.2019 року № 2515 згідно виконавчого листа № 204/7061/17 від 14.12.2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання його дружини ОСОБА_1 до досягнення їхнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 06.11.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 21.10.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Станом на 31.10.2018 року заборгованість становить 0,00 грн. (а.с.64-65).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.012019 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.41).

З довідки Фермерського господарства Агро Велес Д від 05.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 працює на підприємстві механіком з 01.08.2018 року, його заробітна плата за останні шість місяців (в період з серпня 2018 року по грудень 2018 року) склала 19 000,00 грн. (а.с.48).

Відповідно до довідки Фермерського господарства Агро Велес Д Бондаренко Д.О. працює на підприємстві механіком з 01.08.2018 року, його заробітна плата в період з січня 2019 року по березень 2019 року склала 12 000,00 грн. (а.с.61).

Згідно Акту обстеження на дійсність проживання від 16.01.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно договору оренди від 22.11.2018 року (а.с.52).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Української сільської ради від 29.03.2019 року № 549/08 ОСОБА_2 на території Української сільської ради земельної частки (паю) не має. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га не використовується у зв`язку з непридатністю ґрунтів (а.с.62).

З відомостей Територіального сервісного центру № 1246 від 28.03.2019 року № 31/4-1246/22-Б вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 28.03.2019 року транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані (а.с.63).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що відповідач має заборгованість зі спати аліментів, а тому наявні правові підстави для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Згідно роз`яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Так, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованістю по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Виходячи із наявних доказів у справі та довідок-розрахунків, наданих державним виконавцем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що неустойка (пеня) зі сплати аліментів становить 7 474,95 грн. та наведений судом розрахунок заборгованості по сплаті аліментів є обгрунтованим.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка у своєму розрахунку не враховує сплачених суми аліментів у відповідні місяці, а розмір пені по сплаті аліментів розраховує як добуток одного відсотку від нарахованої суми аліментів за перший місяць та загальної кількості днів прострочення.

Однак, загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, має обраховується за формулою, наведеною вище, тобто виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги щодо неправильного розрахунку судом заборгованості по сплаті аліментів (пені).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко