Справа № 279/607/19
Провадження № 2/279/774/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в підготовчому засіданні у приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу № 279/607/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 07.06.2000 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, вважає, що подальше перебування у шлюбі не можливе, суперечить її бажанню, тому просить його розірвати. Спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей між ними не існує.

В підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій зазначила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в наданій суду заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.06.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 142. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони не бажають підтримувати подружні стосунки.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторони не порушували.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі визнання відповідачем позову.

На підставі вищевказаних норм Закону понесені судові витрати по сплаті судового збору на підставі квитанцій № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 04.02.2019 року в сумі 768,40 гривень, в розмірі 50 відсотків підлягають поверненню на користь позивача з державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 142, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м.Коростеня, Житомирської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м.Коростеня, Житомирської області, громадянами України, укладений ними 07.06.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 142.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову на підставі квитанцій № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 04.02.2019 року, що становить 384 гривні 20 копійок, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: