Справа № 1328/5046/12 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1062/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: ОСОБА_1 ,його представника ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , його представника Літовченко ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 14 січня 2019 року у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14 січня 2019 року подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції (далі-Шевченківський ВДВС міста Львів ГТУЮ) у Львівській області задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа №1328/5046/12 від 28.11.2012 року, виданого Шевченківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 29880 доларів США боргу згідно договору позики.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та закрити провадження у справі.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, оскілький доказів на підтвердження того, що виконавчий лист є втраченим, немає, а тому підстав видавати його дублікат теж немає. Крім того, зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

В судове засідання представник названого відділу ДВС не з`явився, його явку до суду не було визнано обов`язковою, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судової повістки-повідомлення, яку названий відділ ДВС отримав (а.с.161), клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у відсутності його представника.

Заслухавши пояснення сторони апелянта (сторони боржника у виконавчому провадженні) в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони (сторони стягувача у виконавчому провадженні), перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 29880 доларів США боргу за договором позики від 25.05.2010 року та 4219 грн. судових витрат (а.с.59-60).

На підставі цього рішення, яке набрало законної сили 26.11.2012 року, Шевченківським районним судом м.Львова 28.11.2012 року було видано виконавчий лист №1328/5046/12 про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 29880 доларів США боргу згідно договору позики від 25.05.2010 року, по якому 04.12.2012 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ відкрито виконавче провадження №35481868 (а.с.64-65, 67).

В процесі виконавчого провадження названим відділом ДВС вчинялись дії з примусового виконання вказаного виконавчого листа, зокрема, накладався арешт на майно боржника (а.с.68), вживались заходи щодо встановлення наявності майна в боржника, на яке можна було б звернути стягнення, а також скеровувалось до суду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника (а.с.61-62), за наслідками розгляду якого ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26 липня 2013 року визначено частку боржника ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.83-84), 15.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для визначення вартості 1/4 частини вказаної вище квартири, однак, реалізувати її не виявилось можливим, а тому 26.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках та майна, на яке можна було б звернути стягнення (а.с.120-122).

Згідно з ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент винесення державним виконавцем вказаної вище постанови від 26.12.2016 року, повернення виконавчого документа стягувачу із вказаної підстави дозволяє стягувачу повторно пред`явити виконавчий лист до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тобто протягом трьох років з дня винесення цієї постанови, про що зазначено у ч.5 ст.12 цього Закону.

Отже, подання державного виконавця від 12.11.2018 року про видачу дубліката виконавчого листа подане до суду в межах строку, визначеного статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі стягувачу ОСОБА_3 дубліката вказаного вище виконавчого листа.

Доводи апелянта про те, що заявником не доведено факту втрати виконавчого листа є безпідставними, оскільки наведене вище положення пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України містить імперативну норму щодо видачі дубліката виконавчого листа, за умови дотримання заявником строку подання такої заяви, тобто до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, згідно з наданою названим відділом ДВС інформацією (а.с.92), реєстри на відправлену кореспонденцію зберігаються протягом одного року, а тому неможливо встановити, чи дійсно було повернуто виконавчий лист стягувачу разом із постановою про повернення виконавчого документа від 26.12.2016 року.

Отже, при вирішенні даного питання судом першої інстанції дотримані норми процесуального закону, які його регулюють, доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення подання Шевченківського ВДВС міста Львів, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 14 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 01 листопада 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.