ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4974/19 Номер провадження 22-ц/814/2482/19Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 липня 2019 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання дитини з батьком та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання дитини з батьком та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

З даною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій прохає ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 липня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою передати справу до Кременчуцького районного суду Полтавської області за встановленою підсудністю. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд першої інстанції невірно встановив підсудність даної справи. Зокрема вказує, що позивач тривалий час проживав у с. Недогарки Кременчуцького району, а тому позов повинен був подати позов саме до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Посилається на те, що позивач перебував у розшуку і був занесений до бази боржників і тому він не може в даний час стверджувати про те, що він проживав з дитиною саме у Автозаводському району м. Кременчука та встановлювати факт проживання у цьому районі. Тому, звернення позивача до Автозводського районного суду м. Кременчука тільки тому, що він зареєстрований в цьому районі є необґрунтованими. Крім того, посилається на те, що позивач в Україні давно не проживає, а майже 5 років проживав за кордоном у Польщі. Отже, в даному випадку слід було застосувати ч.2 ст. 316 ЦПК України та визначати підсудність по справі у відповідності з вказаною нормою, тому позивач мав звернутися з клопотанням до Верховного суду і там повинні були визначити підсудність вказаної справи.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи, були присутні сторони та їх представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, та вказана справа підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

У п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання дитини з батьком та звільнення від сплати заборгованості по аліментах в порядку ч.2 ст.197 СК України.

З інформації, наданої виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області Автозаводської районної адміністрації від 23 липня 2019 рокувбачається, що позивач ОСОБА_2 значиться знятим з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 19 жовтня 2018 року (відповідно до заяви про зняття з реєстрації місця проживання особи).

Місцем реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_2 , яка, згідно адміністративно-територіального поділу міста Кременчука належить до Автозаводського районного суду м. Кременчука (а.с. 52,53).

Тобто, відповідно до норм ч.1 ст.27 ЦПК України, пред`явлений позивачем позов повинен розглядатися судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься місце проживання відповідача ОСОБА_1 , тобто Автозаводським районним судом м. Кременчука.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відкриття провадження у справі відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що за правилами ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання, є необґрунтованими, оскільки позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження, а не окремого провадження. Крім того доводи апелянта про те, що в даному випадку слід застосувати норму ч.2 ст. 316 ЦПК України є безпідставними, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються на неправильному розумінні змісту норм закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду виготовлено 07 листопада 2019 року.

Головуючий: ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ Т.В. Одринська ________________ О.О. Панченко