Провадження №: 2/752/1026/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив: встановив:

13.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Їх шлюб з відповідачем було розірвано 14.08.2008 року, а рішенням суду від 25.07.2007 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 30.05.2007 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 повноліття. 01.09.2017 року їх дочка пішла вже до дев`ятого класу, з її розвитком значно збільшилися витрати на її утримання. За станом здоров`я дочка перебуває на обліку у педіатра та потребує занять з логопедом. Її, позивачки, середній заробіток за останні роки значно зменшився, а ціни зросли, відповідно її заробітку для забезпечення розвитку дочки вкрай не вистачає. Відповідач працездатний, однак офіційно не працевлаштований, а тому просила стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі, однак розмір аліментів з 500 гривень збільшити до 2000 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

16.11.2018 року відповідач подав відзив на позов ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 стверджував, що рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дочки виконує, будь-якої заборгованості не має. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 2000 гривень категорично заперечував, посилаючись на відсутність у нього такої матеріальної можливості, оскільки він має поганий стан здоров`я, а тому має обмежені можливості для працевлаштування, з 09.11.2018 року перебуває на обліку як безробітний в Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

06.05.2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала доповнення до відзиву на позовну заяву, відповідно до змісту якого, заперечила належність та допустимість поданих позивачкою доказів на підтвердження матеріального стану відповідача та наявності в нього ж можливостей для сплати аліментів на утримання дочки в розмірі 2000 гривень. Стверджувала, що надані позивачкою докази такі, як мирова угода від 07.11.2007 року, розписка від 07.11.2007 року та ухвала Голосіївського районного суду від 09.11.2007 року щодо визнання мирової угоди сторін у справі з приводу розподілу їх спільного-сумісного майна, що мало місце в 2007 році не можуть підтверджувати майновий стан відповідача. Повідомила суду, що відповідач продовжує перебувати на обліку у центрі зайнятості, як безробітний. Збільшення розміру належних до сплати аліментів стане для відповідача важким тягарем, який не дасть можливості йому забезпечити собі достатній життєвий рівень, збільшення розміру аліментів, які необхідно буде сплачувати ОСОБА_2 призведе до порушення його ж фундаментальних конституційних прав та інтересів. Просила відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені до ОСОБА_2 позовні вимоги про збільшення аліментів, просили їх задовольнити, посилаючись на те, що з 2007 року значно зросли потреби дочки сторін у справі, а доходи позивачки знецінилися, відповідач є працездатним та працює, однак скриває свої доходи. Наголошували на тому, що до центру зайнятості Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості відповідач звернувся тільки після того, як дізнався, що позивачка звернулася до нього з позовом про стягнення аіментів у більшому розмірі. Крім того стверджували, що відповідач є власником двох квартир та земельної ділянки, що є підтвердженням достатнього матеріального становища, за умови наявності якого відповідач може сплачувати аліменти у розмірі зазначеному позивачкою на утримання дочки. Щодо стану здоров`я відповідача то також послалися, що подані суду довідки про стан здоров`я були отримані ОСОБА_2 у зв`язку з перебуванням у провадженні суду справи за позовними вимогами про збільшення розміру аліментів.

Представник відповідача категорично заперечувала у судовому засіданні щодо збільшення розміру стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки до 2000 гривень. Стверджувала, що відповідач має поганий стан здоров`я, не працює, доходу від належного йому на праві власності майна не має, а тому стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень поставить його у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дочки підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Неповнолітня дочка сторін проживає разом з матір"ю за адресою - АДРЕСА_1 та знаходиться на її ж утриманні.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.07.2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття (а.с.10).

Правилами статті 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дочки, позивачка стверджувала, що з 2007 року витрати на дочку зросли, а її дохід зменшився з огляду на подорожчання товарів та послуг для населення.

Зазначені позивачкою підстави для позову, що дитина віком шістнадцяти років, порівняно з дитино п`яти років потребує значно більших витрат, а також те, що доходи населення зменшилися, а товари і послуги для населення значно зросли є загальновідомими обставинами та не підлягають доказуванню.

Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Наразі судом встановлено, що дочка сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення.

Батько дитини є працездатним, має проблеми зі здоров`ям, однак доказів на підтвердження того, який йому остаточно встановлено діагноз, якого саме лікування він потребує та його вартості, чи має ОСОБА_2 обмеження щодо працевлаштування суду не надано.

Крім того, суд приймає до уваги заперечення позивачки та її представника, що відповідач тільки з 31.10.2018 року перебуває на обліку, як безробітний в Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості, а про перебування справи у провадженні суду був обізнаний після отримання виклику до суду, а саме в судове засідання, що було призначене на 30.11.2018 року.

Судом також встановлено, що відповідач є власником: земельної ділянки по АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 68,9 кв.м., житловою 40,7 кв.м.; квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею - 14,8 кв.м. (а.с.11-13).

Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, бажання та можливості матері щодо забезпечення фізичного та духовного розвитку дитини, а також стан здоров`я відповідача, його перебування на обліку, як безробітнього в Голосіївській районній філії Державного центру зайнятості тільки з 31 жовтні 2018 року, а також матеріальне становище ОСОБА_2 , котрий має у приватній власності ряд об`єктів нерухомого майна, а тому суд приходить до висновку, що відповідч зможе сплачувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, такий розмір аліментів не поставить його у скрутне матеріальне становище.

Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.155,180,181,182,183, 192 СК України, ст.ст.4,6,23,27,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Київ, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 07 травня 2019 року і до її повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Київ, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 640(шістсот сорок) грн.

Виконавчий лист виданий на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2007 року у справі №2-2403/07 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500, 00 грн. - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк