Справа № 689/2178/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючий - суддя Соловйов А.В.

присяжні Гнидюк Т.С., Паращин О.В.

за участю секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.

прокурора Лежніна І.О.

представника психіатричного закладу Вілянської Д.С.

представника особи, щодо якої подано заяву ОСОБА_1

особи, щодо якої подано заяву ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою представника психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Представник психіатричного закладу звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_2 посилаючись на те, що останній страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок якого становить небезпеку для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару.

Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що ОСОБА_2 з 2013 р. лікувався амбулаторно в ХОПНД, однак, протягом останніх двох тижнів стан погіршився, він проявляв агресію відносно рідних, особливо брата, вважав, що останній його переслідує з метою вбивства, у зв`язку із чим ОСОБА_2 забравши сина впродовж п`яти діб роз`їжджав по різним місцевостям. Діагностовано гострий психотичний, переважно, маячний, розлад.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу, покликаючись на відсутність необхідності у цьому. Ствердив, що у нього існує тривалий конфлікт із рідним братом майнового та особистого характеру. Періодично, після спільного вживання алкогольних напоїв вони із братом згадують про цей конфлікт. Після такого випадку ОСОБА_2 відчув, що його брат, побоюючись розкриття інформації ОСОБА_2 , буде переслідувати останнього. Тоді ОСОБА_2 злякався за своє життя та життя сина, забрав сина і переховувався разом із ним. При цьому, за дитиною він належно дбав, а коли у нього закінчились кошти, добровільно звернувся до органів поліції у м. Київ.

Інші учасники провадження не заперечували проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 99 рішення ЄСПЛ від 17.04.2014 р. у справі «Анатолій Руденко проти України» (заява№50264/08), п. 73 рішення ЄСПЛ від 05.06.2014 р. у справі «Акопян проти України» (заява №12317/06), згідно з практикою Суду особа не може бути позбавлена волі як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. вищезазначене рішення у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands), п. 39; рішення у справі «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), заява № 31365/96, п. 45, ЄСПЛ 2000-Х, та рішення у справі «Штукатуров проти Росії» (Shtukaturov v. Russia), п. 114). Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 діагностовано гострий психотичний, переважно, маячний, розлад. Зазначене захворювання є тяжким, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів, поясненнями представника лікарні. Підстави для неприйняття до уваги зазначеного висновку у суду відсутні.

Однак, матеріалами справи не підтверджується, що особа становить небезпеку для себе та оточуючих. Суду не надано доказів наявності підстав для примусової госпіталізації. Сама по собі неадекватна поведінка, помилкове сприйняття оточуючої дійсності та реагування на неї у спосіб, не заборонений законом, не свідчать про небезпеку особи для себе та оточуючих.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - батьки ОСОБА_2 показали, що вони переживають за сина та онука. Однак, жодних протиправних дій відносно них та онука ОСОБА_2 не вчиняв, побоїв не наносив. Сварки обумовлені здебільшого дійсним існуючим конфліктом із його братом. Онук був повернутий ОСОБА_2 добровільно, жодних протиправних дій відносно нього ОСОБА_2 не вчиняв, дбав про нього, є хорошим батьком, задіяний у суспільному виробництві - робить ремонти, заробляє кошти, проживає із дитиною окремо від них.

Твердження про погрози, які ОСОБА_2 висловлював на адресу брата, відомі представнику лікарні зі слів матері, а тій, як вона показала у судовому засіданні - зі слів самого ОСОБА_2 під час загострення конфлікту із братом. При цьому, доказів чи тверджень про жодні дії, які ОСОБА_2 вчинив на реалізацію таких погроз, маючи таку можливість, надано не було.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку про відутність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 07.11.2019 року.

Головуючий підпис

Присяжні підписи

Копія вірна:

Суддя Ярмолинецького райсуду А.В.Соловйов