КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 2-к/824/42/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року місто Київ

справа №824/70/19

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ - Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року, ухвалене у складі голови: Циганенко І.Г., арбітрів: Дев'яткіна К.І., Аіткулова Д. З . у справі №25/2015 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод» до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2019 року ТОВ «Юргінський машзавод» звернувся до Київського апеляційного суду з вказаною заявою, в якій просив визнати і привести до виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року по справі №25/2015 про стягнення з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ТОВ «Юргінський машзавод» заборгованості в розмірі 80 343 884,91 рублів.

В обгрунтування вимог заяви посилався на те, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року стягнуто з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ТОВ «Юргінський машзавод» суму коштів у розмірі 80343884,91 рублів, яка складається з:

73309707,54 рублів - сума основного боргу;

3765485,37 рублів - пеня;

1268691,00 рублів - витрати по оплаті арбітражного збору.

Зазначав, що вказане рішення набрало законної сили, однак боржником у добровільному порядку не виконано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі та на виконання вимог ч.4 ст.477 ЦПК України було направлено боржнику копію заяви ТОВ «Юргінський машзавод» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015 та запропоновано останньому надати в місячний строк можливі заперечення щодо цієї заяви.

13 червня 2019 року від боржника ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» до Київського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву, в яких останній просив відмовити у задоволенні заяви. Посилався на те, що ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» отримано Сертифікат Торгово-промислової палати України від 12 квітня 2016 року №6157 про форс-мажорні обставини, що засвідчує неможливість здійснення оплати по контракту №01-1136/2011 від 22 липня 2011 року на користь ТОВ «Юргінський машинобудівний завод». Вказував на те, що задоволення заяви призведе до порушення публічного порядку України. Зазначав, що розгляд справи в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відбувався зі значними порушеннями як регламенту самого Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, так і Мінської конвенції та Київської угоди, а саме: без надання відповідачу можливості призначити арбітра, без належного повідомлення відповідача про арбітражний розгляд та нехтуючи правами відповідача на надання своїх пояснень по справі, що у відповідно до ст.478 ЦПК України є безумовною підставою для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду на 25 червня 2019 року о 10.20 год.

В судовому засіданні представник заявника ТОВ «Юргінський машзавод» заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представники боржника ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» в судове засідання, призначене на 29 жовтня 2019 року не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи боржник був належним чином повідомлений, про причини неявки представники боржника не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське».

Заслухавши пояснення осіб, які, з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2011 року між ТОВ «Юргінський машзавод» та ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» укладено Контракт №01-1136/2011, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець придбає продукцію гірничо-шахтового обладнання відповідно Специфікаціям поставки, які є невід`ємною частиною контракту (т.1 а.с.57-65).

У п.10.2 розділу 10 Контракту міститься арбітражне застереження, згідно якого, якщо сторони не прийдуть до мирного урегулювання, суперечки підлягають розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгівельно-промисловій палаті РФ в м. Москві, відповідно до регламенту даного суду з матеріального та процесуального права РФ російською мовою. Рішення Арбітражного суду є остаточним і обов`язковим для всіх сторін.

04 травня 2016 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації м. Москва в складі голови: І.Г. Циганенко, арбітрів: К.І. Девяткіна і Д.З. Аіткулова по справі № 25/2015 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод», м. Юрга, Кемеровська область, Російська Федерація, до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», м. Красноармійськ, Донецька область, Україна було ухвалено рішення про стягнення з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ТОВ «Юргінський машзавод» суму заборгованості за контрактом в розмірі 75309707,54 рублів, пеню в розмірі 3765485,37 рублів, а також суму 1268691,00 рублів на відшкодування витрат позивача по сплаті арбітражного збору. Вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами - залишено без змін.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року є остаточним і обов`язковим для сторін. Воно набрало чинності у дату його підписання, тобто з 04 травня 2016 року.

Довідкою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації №1800-25/1957 від 03 червня 2016 року підтверджено, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015 за позовом ТОВ «Юргінський машзавод», Росія, до ПАТ «ШУ «Покровське», Україна, про стягнення руб. 76138114,24 є остаточним і стало обов`язковим для виконання з дати його винесення, тобто з 04 травня 2016 року (т.1 а.с.188-190).

Встановлено, що вказане рішення в добровільному порядку боржником не виконано.

Відповідно до вимог законодавства ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перейменована у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», про що здійснено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

02 травня 2019 року ТОВ «Юргінський машзавод» звернулося до суду з заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015.

Порядок визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регламентується міжнародними договорами, у даному випадку Нью-Йоркською конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, в якій Україна бере участь із 08 січня 1961 року, Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та главою 3 розділу ІХ ЦПК України.

Згідно з ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Основоположним принципом Нью-Йоркської конвенції визначено, що держава, що її підписала, зобов`язана визнавати іноземні арбітражні рішення обов`язковими та виконувати їх. Нью-Йоркська Конвенція, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Підстави, наведені в пункті 2 статті V Нью-Йоркської конвенції, охороняють публічні інтереси держави, в якій подано клопотання про примусове виконання, та, відповідно, суди вправі використовувати їх ex officio, тобто в силу власних зобов`язань суду держави, після подання заяви про визнання й звернення до виконання арбітражного рішення.

Тобто суд держави, в якій подане таке клопотання, зобов`язаний ex officio, згідно з природою власних повноважень та його правовим статусом у державі, перевірити за власною ініціативою та в обов`язковому порядку дотримання публічного порядку в кожному випадку, незалежно від того, чи посилається сторона, яка заперечує проти визнання та звернення до виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, на предмет існування названих перешкод для такого звернення і його задоволення судом.

Такі обов`язки покладаються на суд держави, який діє від її імені, реалізуючи владні повноваження від імені країни як публічно-правового утворення.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише коли суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України, арбітражне рішення суперечить публічному порядку (orde public) України.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно несумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. Відмова в застосуванні права іноземної держави не може ґрунтуватися лише на відмінності правової, політичної або економічної системи відповідної іноземної держави від правової, політичної або економічної системи України.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли не заподіяння йому (публічному порядку) шкоди обумовлює можливість визнання і виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і буде носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших країнах.

Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» від 09 грудня 1994 року.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції ООН про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією Конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій різних країн.

Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Враховуючи вищенаведене, посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли виконання іноземного арбітражного рішення несумісне з основами правопорядку держави.

Та обставина, що стягувач ТОВ «Юргінський машзавод» є компанією Російської Федерації, яка, у свою чергу визнана в Україні державою-агресором, не може слугувати підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Суд враховує, що договірні відносини між ТОВ «Юргінський машзавод» та ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» тривали і після початку війни на сході України.

Арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, поширює свою дію тільки на боржника.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, посилання на публічний порядок можуть мати місце тільки у випадках, коли виконання іноземного арбітражного рішення несумісне з основами правопорядку держави, а події, які сталися в Україні починаючи з лютого-березня 2014 року, та визнання Російської Федерації країною-агресором по відношенню до України не вплинуло на приватно-правові відносини, що склалися між ТОВ «Юргінський машзавод» та ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на підставі контракту №01-1136/2011 від 22 липня 2011 року та на їх зобов`язання, що виникли на підставі цього договору.

ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» не довело, що визнання та виконання арбітражного рішення вплине на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави України або в результаті його виконання будуть вчинені дії, які прямо заборонені законодавством України або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави України.

Посилання боржника на те, що розгляд справи в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відбувався зі значними порушеннями як регламенту самого Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, так і Мінської конвенції та Київської угоди, а саме: без надання відповідачу можливості призначити арбітра, без належного повідомлення відповідача про арбітражний розгляд та позбавлення права відповідача на надання своїх пояснень по справі, суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2015 року до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації надійшла позовна заява ТОВ «Юргінський машзавод» до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення 76138114,24 рублів, що представляють собою заборгованість, пеню та відсотки за користування грошовими коштами за укладеним сторонами контрактом №01-1136/2011 від 22 липня 2011 року.

25 травня 2015 року листом Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/1901 позовну заяву було направлено на адресу відповідача. Вказаний лист також містив інформацію про призначення арбітрів з боку позивача.

Направлений за допомогою послуг ФДУП «Пошта Росії» відповідачу в Донецьку область лист Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/1901 і додані до нього позовні матеріали не були ним отримані і повернулися в МКАС без доказів спроби їх вручення.

15 грудня 2015 року Міжнародним комерційним арбітражним судом супровідним листом №1800-25/4469 позовну заяву було повторно направлено на адресу відповідача. У зазначеному листі відповідачу було запропоновано у встановлені п.5 §17 і п.2 §12 Регламенту терміни повідомити імена і прізвища обраних ним арбітрів, а також представити свої письмові пояснення щодо позову. Вказаний лист також містив інформацію про призначення арбітрів з боку позивача.

Лист Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/4469 був вручений відповідачу 25 грудня 2015 року, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби Mail Boxes etc.

18 січня 2016 року до Міжнародного комерційного арбітражного суду надійшов лист відповідача №62/1 від 13 січня 2016 року. У вказаному листі відповідач підтвердив одержання листа Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/4469 та доданих до нього позовних матеріалів, однак, зважаючи на значну суму позову і новорічні свята, що припали на встановлені в названому листі процесуальні строки, просив про надання додаткового строку на вибір арбітрів і надання пояснень у справі.

Листом Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-23,24,25/211 від 22 січня 2016 року відповідачу було запропоновано в термін до 26 січня 2016 року повідомити Міжнародний комерційний арбітражний суд по факсу або електронній пошті імена і прізвища обраних ним арбітрів.

22 січня 2016 року лист Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-23,24,25/211 від 22 січня 2016 року був направлений на адресу електронної пошти, вказаної в листі відповідача №62/1 від 13 січня 2016 року, що не суперечить п.4 §16 Регламенту.

Оскільки відповідач у встановлений п.5 §17 Регламенту строк не обрав арбітра і запасного арбітра, арбітром з боку відповідача згідно п.6 §17 Регламенту призначений був Д.З. Аіткулов, запасним арбітром - І.О. Хлестова.

Згідно п.7 §17 Регламенту головою складу арбітражу у справі був призначений І.Г. Циганенко, записним головою складу арбітражу був призначений К . Д. Лубенченко.

Про призначення арбітрів сторони були проінформовані листом Міжнародного комерційного арбітражного суду№1800-25/323 від 01 лютого 2016 року, який було утримано відповідачем - 11 лютого 2016 року, про що в матеріалах справи є повідомлення кур`єрської служби Mail Boxes etc.

19 лютого 2016 року Міжнародний комерційний арбітражний суд направив сторонам повідстку№1800-25/639 про призначення усного слухання справи на 07 квітня 2016 року о 13.00 год.

Вказана повістка була отримана відповідачем 02 березня 2016 року, про що є повідомлення кур`єрської служби Mail Boxes etc.

06 квітня 2016 року до Міжнародного комерційного арбітражного суду надійшло клопотання відповідача №842 про відкладення слухання справи на більш пізніший термін, у зв`язку з відсутністю можливості забезпечити явку представника для участі в засіданні та подання доказів.

07 квітня 2016 року відбулося усне слухання справи за відсутності в засіданні арбітражу представника відповідача. Склад арбітражу, керуючись §32 і 38 Регламенту, дійшов до висновку, що відсутність в засіданні арбітражу представника відповідача не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення, а його клопотання про відкладення слухання справи підлягає відхиленню як необґрунтоване.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, матеріали справи ним були отримані 25 грудня 2015 року, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби Mail Boxes etc. Факт отримання відповідачем позовних матеріалів також знайшов своє відображення в листі відповідача №62/1 від 13 січня 2016 року.

Відповідно §46 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації якщо сторона не заявляє у передбачений строк або якщо такий строк не встановлений, то без невиправданої затримки, заперечення щодо недотримання під час арбітражного розгляду, який відбувся у МКАС, будь-якого положення цього Регламенту, арбітражної угоди або застосовуваних норм законодавства про міжнародний комерційний арбітраж, від яких сторони можуть відступати, вона вважається такою, що відмовилася від свого права на заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник будучи повідомленим про слухання справи не заявляв заперечень проти недотримання будь-якого положення Регламенту, складу арбітрів, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015 не оспорював.

Посилання ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на порушення Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка 10 листопада 1994 року була ратифікована Верховною Радою України та 14 липня 1995 набула чинності для України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказана Конвенція застосовується до відносин у цивільних, сімейних та кримінальних справах, тоді як відносини між ТОВ «Юргінський машзавод» та ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» виникли у господарській справі.

Доводи представника боржника про те, що:

надані копії накладних, засвідчені Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, а саме: копії накладних від 15 грудня 2015 року №004045237, від 02 лютого 2016 року №004045244, від 19 лютого 2016 року №004044186, від 06 травня 2016 №004042811, відповідно до яких представником кур`єрської служби під підпис було прийнято для пересилання відповідні документи графи яких, призначені для заповнення отримувачем під час отримання (підпис отримувача, ПІБ ) отримувача, дата та час) не заповнені;

боржником було перевірено вказані в листах прізвища і серед них не виявлено працівників ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», що підтверджується довідкою з відділу кадрів ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 17 вересня 2019 року вих. №418 суд відхиляє, оскільки боржником на адресу МКАС було направлено заяву №62/1 від 13 січня 2016 року, якою боржник підтвердив одержання листа Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/4469 та доданих до нього позовних матеріалів та просив про надання додаткового строку на вибір арбітрів і надання пояснень у справі.

Посилання боржника на те, що:

про існування листів від 13 січня 2016 року №62/1 та від 06 квітня 2016 року №842 боржник дізнався з наданих стягувачем матеріалів та не володіє інформацією про їх походження;

візуально оглянувши копії наданих стягувачем листів, які начебто, були направлені від боржника на адресу МКАС при ТПП РФ вбачається, що підписи на обох листах абсолютно ідентичні, що свідчить лише про факсимільне відтворення підпису, а непро власноручне підписання листів з посиланням на положення ч.3 ст.207 ЦК України, п.2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року та на лист Міністерства фінансів України №31-08410-07-29/4796 від 27 лютого 2012 року;

письмової угоди між стягувачем, боржником та МКАС при ТПП РФ про застосування факсимільного відтворення підпису не укладалось, та й до того ж колишній директор боржника ( ОСОБА_4 ) не мав факсимільного відтворення підпису суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини грунтуються на припущенні представника боржника.

При цьому, суд звертає увагу на те, що норми ч.3 ст.207 ЦК України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 рокуне застосовуються до заяв та клопотання, які направляла сторона відповідача на адресу Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації під час розгляду справи.

Щодо доводів представника ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» щодо доступу до правосуддя боржника, а саме - відхилення клопотання боржника про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що як вбачається з рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015 клопотання про відкладення слухання справи було розглянуто та відхилено як необґрунтоване.

При цьому суд звертає увагу на те, що боржник був заздалегідь повідомлений про розгляд справи в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, 25 грудня 2015 року отримав копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами, а 02 березня 2016 року отримав повістку від 19 лютого 2016 року Міжнародного комерційного арбітражного суду №1800-25/639 про призначення усного слухання на 07 квітня 2016 року, а відтак боржник мав можливість подати та/або направити засобами поштового зв`язку, в тому числі одночасно із клопотанням про відкладення розгляду справи, свої письмові пояснення.

Суд звертає агу на те, що тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

З огляду на викладене, суд вважає, що ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» не підтвердило існування визначених ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.478 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно з ч.ч.1, 6 ст.479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався з заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тому суд вказує в ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015, тому заява ТОВ «Юргінський машзавод» про визнання та надання дозволу на виконання даного рішення підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчі листи на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ТОВ «Юргінський машзавод» підлягає стягненню 960,50 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.141, 268, 477- 479 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року у справі №25/2015 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод» до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення коштів задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 04 травня 2016 року, ухвалене у складі голови: Циганенко І.Г., арбітрів: Дев'яткіна К.І., Аіткулова Д. З . у справі №25/2015 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод» до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення коштів.

Видати виконавчий лист про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», місцезнаходження: Україна, Донецька область, місто Покровськ, пл.Шибанкова, 1а, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод», місцезнаходження: Росія, Кемеровська область, місто Юрга, вул. Шосейна, будинок 3, ІПН НОМЕР_1 , ОДРН 180 заборгованість за контрактом в розмірі 75309707 (сімдесят п`ять мільйонів триста дев`ять тисяч сімсот сім) рублів 54 (п`ятдесят чотири) копійки, пеню в розмірі 3765485 (три мільйони сімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) рублів 37 (тридцять сім) копійок.

Видати виконавчий лист про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», місцезнаходження: Україна, Донецька область, місто Покровськ, пл.Шибанкова, 1а, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод», місцезнаходження: Росія, Кемеровська область, місто Юрга, вул. Шосейна, будинок 3, ІПН НОМЕР_1 , ОДРН 180 на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору в розмірі 1268691 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто один) рубль 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», місцезнаходження: Україна, Донецька область, місто Покровськ, пл.Шибанкова, 1а, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргінський машзавод», місцезнаходження: Росія, Кемеровська область, місто Юрга, вул. Шосейна, будинок 3, ІПН НОМЕР_1 , ОДРН 180 судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2019 року.

Суддя: О.В. Борисова