КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5271/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Київ

Справа № 761/33379/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, постановлену у складі судді Фролової І.В.,

у справі за позовом у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи.

Вказував, що разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17 жовтня 2018 року на 10-30 год., про що сторонам направлені судові повістки про виклик до суду.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався на 17 жовтня 2018 року, 27 листопада 2018 року, 19 грудня 2018 року та 29 січня 2019 року, про що учасники справи повідомлялися повістками про виклик до суду.

Згідно з довідками, складеними секретарем судового засідання від 17 жовтня 2018 року, від 27 листопада 2018 року, від 19 грудня 2018 року, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судове засідання, призначене на 29 січня 2019 року на 13-30 год., учасники справи не з`явились, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Постановляючи 29 січня 2019 року оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання 19 грудня 2018 року та 29 січня 2019 року позивач не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать відомості із сайту «Укрпошта». Оскільки від позивача не надходило заяв про розгляд справи у його відсутність, останній належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки не повідомлені, то є підстави для залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: - повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; - повідомлення позивача про судове засідання належним чином; - відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; - нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; - від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Звертаючись до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позивачем ОСОБА_4 до позовної заяви додано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підписану ОСОБА_4 та заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, підписану ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту заяви позивача ОСОБА_4 , останній повідомив про неможливість прибуття до суду. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб між сторонами. У випадку наявності підстав для винесення заочного рішення - проти заочного рішення не заперечує.( а.с. 6).

Статтею 13 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на викладене, звертаючись з позовною заявою до суду, позивач просив розглядати вказану справу за його відсутності, подавши відповідну заяву, визначившись таким чином із своєю участю у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.223 ЦПК України, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення, суд відкладає розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-якого процесуального рішення про відкладення розгляду справи відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України для виклику позивача для надання ним особистих пояснень щодо суті спору у зв`язку з тим, що його неявка перешкоджає розгляду справи, судом першої інстанції не приймалося.

З аналізу положень ч.5 ст. 223 ЦПК України, вбачається, що за наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, повторна неявка представника без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду та викладене та враховуючи наявність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованим, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - постановлену з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 -379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.