№ 312/30/19
№ 2/312/27/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року с. Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Рогоза А.Ю.

при секретарі Біряк І.В.

за участю представника позивача адвоката Литвинця Ю.В.

представника відповідача адвоката Литвиненка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Велика Білозерка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Великобілозерська сільська рада Великобілозерського району Запорізької області, про визнання заповіту нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . За життя, 10.08.2016 року, остання склала заповіт, яким заповіла позивачу земельну ділянку розміром 8,16 га, розташовану на території Трудової сільської ради села Велика Білозерка. Іншим спадкоємцем за цим заповітом була ОСОБА_2 . Але під час розгляду Хортицьким районним судом м. Запоріжжя справи за заявою позивача про встановлення факту належності йому вказаного заповіту, було встановлено, що ОСОБА_5 07 вересня 2018 року склала новий заповіт, спадкоємцями за яким є лише ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , а раніше складений 10 серпня 2016 року заповіт скасовано. Позивач вважає заповіт від 07 вересня 2018 року нікчемним, оскільки його укладено без волевиявлення спадкодавця, посвідчено з численними та грубими порушеннями. Так, заповіт не підписаний заповідачкою та нею не прочитаний, але конкретна причина, через яку вона не змогла підписати вказаний заповіт, в посвідчувальному написі не зазначена. Разом з тим, у ОСОБА_5 не було жодних фізичних вад, хвороб, які б не давали можливості прочитати та підписати документи, так як з 15 серпня 2017 року по 25 березня 2018 року вона проживала разом з позивачем у місті Запоріжжі, а після 25 березня 2018 року позивач та його дружина систематично спілкувалися з нею телефоном, зокрема, 14 серпня, 02 та 09 вересня 2018 року, і ОСОБА_5 розповідала, що порається щодня на городі. Крім того, 07 вересня 2018 року заповідач не приходила до приміщення виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради, але в посвідчувальному написі на заповіті і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій не зазначено, ні адреси вчинення нотаріальної дії, ні причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Також, посадова особа, яка посвідчила заповіт, не встановила дату народження свідків, не перевірила їх дієздатність, не перевірила дієздатність особи, яка підписала заповіт - ОСОБА_6 . Згідно з посвідчувальним написом, заповіт був підписаний лише в присутності заповідача. Крім того, заповіт внесено до Спадкового реєстру 23 жовтня 2018 року, тобто, після смерті заповідача. Разом з тим, позивач також просить суд встановити факт, що заповіт, складений ОСОБА_5 10 серпня 2016 року та посвідчений секретарем виконкому Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_7 .О ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області 27 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі.

14 березня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвиненка Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог через їх необґрунтованість та невідповідність положенням закону. Так, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_5 з 15 по 29 вересня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Великобілозерській районній лікарні, після перенесеної хвороби була частково паралізована та втратила можливість особисто підписувати будь-які документи. Заповіт по формі та змісту відповідає чинному законодавству і підстави для визнання його нікчемним відсутні.

Ухвалою суду від 27 березня 2019 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Литвинця Ю.В. про виклик та допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , витребування з Енергодарської міської державної нотаріальної контори копій матеріалів спадкової справи після померлої ОСОБА_5 , та клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвиненка Є.В. про витребування з КЗ «Великобілозерська центральна районна лікарня» інформації щодо стану здоров`я ОСОБА_12 . ОСОБА_13 . протягом 2018 року, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Литвинець Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наголосивши, що стороною відповідачів не спростовано відсутності волі ОСОБА_5 на складання спірного заповіту, неможливості спадкодавця прочитати та підписати заповіт, знаходження ОСОБА_5 у приміщенні Великобілозерської сільської ради під час складання заповіту.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Литвиненко Є.В. в судовому засіданні, крім викладеного у відзиві, зазначив, що позивачем не доведено, що ОСОБА_5 могла прочитати чи підписати будь-що, а сам факт залучення свідків підтверджує неможливість підписання заповіту особисто заповідачем.

Представник третьої особи Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона є дружиною позивача, з 15 серпня 2017 року по 25 березня 2018 року ОСОБА_5 проживала разом з ними у місті Запоріжжі, за життя нічим не хворіла, на поганий зір не скаржилася. 25 березня 2018 року ОСОБА_5 повернулася додому до села Велика Білозерка. 15 вересня 2018 року з телефонної розмови з ОСОБА_2 свідок дізналася, що ОСОБА_5 відвезли до лікарні і вона перебуває у реанімації. 29 вересня 2018 року її забрали додому і ОСОБА_2 . телефоном повідомила, що ОСОБА_5 вже не може сидіти, вживати тверду їжу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 26 вересня 2018 року при зверненні до Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області їй та її чоловіку стало відомо, що 07 вересня 2018 року ОСОБА_5 склала новий заповіт на користь відповідачів, хоча за життя не мала такого наміру. При цьому, свідок також повідомила, що з 25 березня 2018 року по день смерті заповідача, ні вона, ні члени її родини ОСОБА_5 не відвідували, про її хворобу знали лише зі слів ОСОБА_2 , з лікарями не спілкувалися, 16 серпня 2018 року переказали 4000 гривень на лікування.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що з родиною ОСОБА_14 знайома з 1993 року. В серпні 2017 року вона познайомилася з матір`ю позивача ОСОБА_5 , а в листопаді 2017 року приходила на святкування її дня народження, в той час остання проживала в родині сина. ОСОБА_5 була жвавою та енергійною, а в березні 2018 року вона повернулася додому до села Велика Білозерка.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що працює лікарем неврологом у Центральній лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області. ОСОБА_5 надійшла до лікарні з лівостороннім паралічем, погано говорила, але була у свідомості, відповідала на питання. З 15 по 28 серпня 2018 року ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні, після чого була виписана з лікарні додому, але пересуватися вона не могла, потребувала постійного стороннього догляду. У лікарні такий догляд здійснювала невістка ОСОБА_2 , крім неї, станом хворої ніхто не цікавився. Останній раз свідок бачила ОСОБА_5 28 серпня 2018 року, не зважаючи на те, що остання рухала правою рукою і ногою, була у свідомості, самостійно їсти вона не могла, її годувала ОСОБА_2 Вдома ОСОБА_5 було призначено лікування препаратами, які не впивають на розумову діяльність.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

10.08.2016 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_16 ., яким заповіла позивачу земельну ділянку розміром 8,16 га, розташовану на території Трудової сільської ради села Велика Білозерка. Іншим спадкоємцем за цим заповітом була ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до частин 1-3 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

07 вересня 2018 року ОСОБА_5 склала новий заповіт, посвідчений керуючою справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради ОСОБА_17 , спадкоємцями за яким є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , а раніше складений 10 серпня 2016 року заповіт скасовано (а.с.18-19).

За частинами першою, другою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Спеціальною нормою, яка визначає підстави нікчемності заповіту, є стаття 1257 ЦК України, відповідно до якої нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Так, загальні вимоги до форми заповіту встановлено статтею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 207 ЦК України зазначено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Статтею 45 ЗУ "Про нотаріат" визначено, що якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Відповідно до п.1.4 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків.

Згідно з посвідчувальним написом на заповіті від 07 вересня 2018 року, вчиненим керуючим справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_17 , даний заповіт записано нею зі слів заповідача ОСОБА_5 . У зв`язку з із перенесеним заповідачем інсультом на її особисте прохання, в її присутності текст заповіту підписано ОСОБА_6 , до його підписання заповіт зачитаний вголос свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Захворювання заповідача ОСОБА_5 на ішемічний атеросклеротичний мозковий інсульт в басейні каротидного синусу справа підтверджується інформацією центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області від 14 квітня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з 15 по 28 серпня 2018 року із зазначеним діагнозом і була виписана без позитивної динаміки під домашній нагляд (а.с.79), а також показаннями свідка ОСОБА_15 , які позивачем не були спростовані.

Отже, оспорений заповіт був посвідчений з дотриманням порядку, визначеного статтями 1248, 1253 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 .

Частиною другою статті 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 , нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що на спірному заповіті такого напису не здійснено.

Разом з тим, відсутність інформації в тексті заповіту про місце його складення та посвідчення не є підставою для визнання його недійсним, так як вказаний заповіт був посвідчений особою, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, його форма відповідала вимогам ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним та відповідало його волі.

Крім того, посилання представника позивача на те, що в посвідчувальному написі не вказано, що перевірено дієздатність свідків і особи, яка підписувала заповіт, також не може свідчити про нікчемність заповіту. Частиною першою статті 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років. Так, в заповіті зазначено, що особи свідків та особу, яка підписала заповіт, встановлено, зазначено дані їх паспортів.

В межах заявлених позовних вимог і з тих підстав, які зазначені у позовній заяві, на які посилаються позивач та його представник, суд не вбачає підстав для визнання заповіту нікчемним.

Не підлягають задоволенню також вимоги щодо встановлення факту належності позивачу заповіту, складеного ОСОБА_5 10 серпня 2016 року та посвідченого секретарем виконкому Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_16 на ім`я ОСОБА_1 , оскільки вказаний заповіт скасовано наступним заповітом ОСОБА_5 від 07 вересня 2018 року, посвідченим керуючим справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області Гапотій Л.Г.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1233, 1241, 1247, 1251, 1254, 1257 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Великобілозерська сільська рада Великобілозерського району Запорізької області, про визнання заповіту нікчемним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 03 жовтня 2019 року.

Суддя : А.Ю. Рогоза