Справа № 503/2360/18
Провадження № 2/503/193/19
26 вересня 2019 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Сердюк Б.С.,
при секретарі Клемпуш Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2.93 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007928, виданим 20.02.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , вказуючи, що спадкове майно належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на вказане майно, оскільки втрачені правовстановлюючі документи.
В судове засідання позивач не прибув, від нього надійшла телефонограма, в якій він повідомив, що до суду з`явитися не може, просив справу розглянути без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом після померлої ОСОБА_2 спадщину прийняв, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори №521/02-14 від 18.05.2019 року.
В судовому засіданні встановлено, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.93 га., яка розташована на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007928, виданим 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією.
Згідно ст.1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги щодо визнання за позивачем права власності на будинок, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Тобто захисту підлягає саме порушене право.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .
Із матеріалів справи встановлено, що власником зазначеного будинку, відповідно до Cвідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 16.09.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №903588 від 16.09.2004 року, є ОСОБА_3 .
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Однак, всупереч цих вимог, жодних доказів того, що вказаний будинок входить до складу спадкового майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем не надано, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,93 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007928, виданого 20.02.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк