ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

08 травня 2019 року

м. Харків

справа № 641/7612/16-ц

провадження № 22-з/818/166/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про перерозподіл часток, виділ майна в натурі, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року в складі судді Колодяжної І.М.,

у с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулися у суд із позовом до ОСОБА_1 про виділ житлових приміщень в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, уточненою ухвалою цього ж суду від 23 січня 2019 року про виправлення описки, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову. Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Перерозподілено частки у праві спільної часткової власності співвласників у житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 71/100 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 29/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Виділено в натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільну сумісну власність 71/100 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення літ. 1-3 площею 9,4 кв. м. та літ. 1-4 площею 13,2 кв. м.; кухню літ. 1-1 площею 10,4 кв. м. та тамбур літ. 1 площею 2,5 кв. м.; житловий будинок літ. «Е-1» з приміщеннями коридору літ. 3-1 площею 16,4 кв. м.; кухні літ. 3-2 площею 21,2 кв. м.; житлові кімнати літ. 3-3 площею 12,5 кв. м. та літ. 3-4 площею 19,6 кв. м.; підсобні приміщення літ. 3-5 площею 8,5 кв. м. та літ. 3-6 площею 5,5 кв. м.; надвірні споруди: вбиральню літ. «Г», погріб літ. «Ж», вигрібну яму літ. «О», хвіртку № 4, огорожі № 6, № 9, № 10. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на ці житлові кімнати та надвірні споруди.

Припинено право спільної часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Виділено в спільне користування позивачам земельну ділянку площею 598,615 кв. м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у наступний спосіб: по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а»; від стіни прибудови літ. «а» відрізок довжиною 5,51 м. до крапки А, яка знаходиться на відстані 2,00 м. від кута житлового будинку літ. «Е-1»; по прямій відрізок довжиною 13,82 м.; поворот праворуч відрізок довжиною 38,71 м., що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 10,78 м. та 6,72 м. Границя по варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана червоним кольором в додатку № 2 Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3592/19905/19906, складеного 30 жовтня 2017 року експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в загальному розмірі 9 977 грн.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 23 січня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судові витрати в загальному розмірі 7 343 грн. 62 коп.

Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року абзац десятий резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року викладено в такій редакції:

«Границя між земельними ділянками співвласників проходить у наступний спосіб: по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а»; від стіни прибудови літ. «а» відрізок довжиною 5,51 м. до крапки А, яка знаходиться на відстані 2,00 м. від кута житлового будинку літ. «Е-1»; по прямій відрізок довжиною 13,82 м. на відстані 2,00 метрів від житлового будинку літ. «Е-1»; поворот праворуч відрізок довжиною 38,71 м., що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 10,78 м. та 6,72 м.».

20 березня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року.

Заява мотивована тим, що судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виділено в натурі та визнано за ними право спільної сумісної власності на 71/100 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , а саме: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення літ. 1-3 площею 9,4 кв. м. та літ. 1-4 площею 13,2 кв. м.; кухню літ. 1-1 площею 10,4 кв. м. та тамбур літ. 1 площею 2,5 кв. м.; житловий будинок літ. «Е-1» з приміщеннями коридору літ. 3-1 площею 16,4 кв. м.; кухні літ. 3-2 площею 21,2 кв. м.; житлові кімнати літ. 3-3 площею 12,5 кв. м. та літ. 3-4 площею 19,6 кв. м.; підсобні приміщення літ. 3-5 площею 8,5 кв. м. та літ. 3-6 площею 5,5 кв. м.; надвірні споруди: вбиральню літ. «Г», погріб літ. «Ж», вигрібну яму літ. «О», хвіртку № 4, огорожі № 6, № 9, № 10. Однак у вказаних приміщеннях житлового будинку літ. «А-1» та у житловому будинку літ. «Е-1» знаходиться її майно, яке привласнили позивачі. З вказаного приводу вона звернулась із заявою про вчинення правопорушення до Комінтернівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області.

У зв`язку з викладеним, просила роз`яснити порядок виконання постанови суду апеляційної інстанції від 16 січня 2019 року в частині виділення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в натурі та визнання за позивачами права власності на житлові приміщення 1-1, 1-3, 1-4, тамбур в житловому будинку літ. «А-1» (що відповідає квартирі № 1) та житловий будинок «Е-1», які знаходяться по АДРЕСА_1 , з урахуванням наявності майна ОСОБА_1 у приміщеннях, які виділені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

10 квітня 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, в якому просив відмовити в задоволенні заяви.

Відзив мотивовано тим, що у заяві про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року ОСОБА_1 фактично викладає нові дані, які не були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій. ОСОБА_1 зазначає про порушення її права власності на майно, тим самим намагаючись отримати від суду роз`яснення щодо способу захисту її права власності на таке майно.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні з таких підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення судового рішення - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині судового рішення є незрозумілим; варіанти тлумачення судового рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини судового рішення може вплинути на ефективність його виконання.

Поряд з резолютивною частиною судового рішення може бути роз`яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціально встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини. Тобто, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, за змістом статті 271 ЦПК України та з урахуванням наведених роз`яснень, які містяться в зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України, роз`яснення судового рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів судового рішення, розуміння яких викликає труднощі та які підлягають виконанню.

Постанова Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини, резолютивна частина викладена чітко, доступно і не є суперечливою.

Зміст заяви про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично просить вирішити питання про спосіб захисту її права власності на майно, яке, як вона зазначає, привласнили позивачі.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року такою, що не підлягає задоволенню.

Також, 07 травня 2019 року ОСОБА_1 подала клопотання про постановлення окремої ухвали в порядку, передбаченому статтею 262 ЦПК України. Просила постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати органи поліції надати до суду інформацію щодо розслідування кримінального провадження № 0001954 за частиною 1 статті 358 КК України за фактом подвійної реєстрації житлового будинку літ. «Е-1» за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Оскільки справа по суті розглянута, правові підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 11 травня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова