СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/709/19
Провадження №2/547/372/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2019 року смт.Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Постолюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.38).
В судове засідання відповідач по справі ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.116-117,118,119). Про причини неявки суд не повідомив. Представника для участі у судовому засіданні не направив. Відзиву на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі ОСОБА_1 у встановлений судом строк на подав. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило.
З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 08.11.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі від 24.03.2008 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Умов та правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, наданими для ознайомлення в письмовому вигляді, і погодився з його умовами. Також відповідач зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.81).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву від 24.03.2008 року, він, як клієнт, приєднався і зобов`язувався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому.
Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. Договір укладається терміном на п`ять років (а.с.91).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 24.03.2008 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі (а.с.81).
Відповідно до п.1.1.1.37 Умов та правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.83 зворот).
Відповідно до п.1.1.1.43 Умов та правил надання банківських послуг картковий рахунок - банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.83 зворот).
У відповідності до п.п.1.1.1.54, 1.1.1.55 Умов та правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.83 зворот).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно інформації, зазначеної в довідках про надані відповідачу кредитні картки та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі ОСОБА_1 , останньому 24.03.2008 року було в відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 03/12 з подальшим переукладенням договору. Кредитний ліміт станом на 23.10.2010 року був встановлений у розмірі 500,00 грн., який з 23.10.2010 року - збільшений до суми 600,00 грн., з 24.11.2010 року - до суми 700,00 грн., з 27.12.2010 року - збільшений до суми 800,00 грн.,з 20.06.2013 року - збільшений до суми 2000,00 грн., з 19.08.2013 року - збільшений до суми 3000,00 грн., з 11.02.2014 року - збільшений до суми 5300,00 грн., з 02.09.2017 року - збільшений до суми 5500,00 грн., з 21.12.2017 року - знижений до 5390,00 грн. а з 26.07.2018 року - знижений до 0,00 грн. (а.с.53, 54 ).
Факт відкриття вказаного карткового рахунку та суми встановленого ліміту підтверджується також випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.55-65).
При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.91).
Судом по справі встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якою відповідач була ознайомлена особисто під підпис, передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: пільговий період: 30 днів по кожній витраті (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 3,0%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с.82).
Факт здійснення кредитування відповідача по справі за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» підтверджується також і розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 , в якому базова процентна ставка встановлена, починаючи з 16.04.2008 року - 36,00%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,0 % (а.с.73).
У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.92 зворот).
Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов`язань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобов`язувався виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.92 зворот).
У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами банку. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.92 зворот).
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.
Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 24.03.2008 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
- заборгованість за кредитом - 6977,24 грн.;
- заборгованість за пенею - 3439,31 грн.;
- штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 520,83 грн..
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру.
Щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 суми штрафів в розмірі: 500,00 грн. (фіксована частина) та 520,83 грн. (процентна складова), суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Судом встановлено, Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань по даному договору, а саме: за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.88 зворот).
Одночасно з цим, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач, передбачений обов`язок відповідача по справі, як клієнта, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.92 зворот).
Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (строків виконання зобов`язань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобов`язань, одночасно з пенею, встановленою за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, які також є платежами за договором, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України ).
Таким чином, фіксована частина штрафу в розмірі 500,00 грн. стягненню з відповідача не підлягає, оскільки суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України.
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1749 грн. 36 коп. (1921 грн. 00 коп. (100%) - 171 грн. 64 коп. (8,925383%), при цьому 8,925383% = 1020 грн. 83 коп. (загальна сума по штрафах, у стягненні яких судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1749 грн. 36 коп. (одна тисяча сімсот сорок дев`ять гривень тридцять шість копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Полтавського апеляційного суду або через Семенівський районний суд Полтавської області.
Головуючий С.Ю.Атаманова