ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/904/19 Головуючий суддя І інстанції Онупко М. Ю.
Провадження № 22-ц/818/2213/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про забезпечення позову або доказів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Онупко М.Ю., по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Металіст-3» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Металіст-3» про зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 20.02.2019 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ВК «Металіст-3».

В обґрунтування заяви, зазначила, що в позовній заяві вказала про те, що за життя спадкодавця - її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , він був членом ВК «Металіст-3». Відповідач ВК «Металіст-3» має у власності нерухоме майно, внаслідок чого кожний член кооперативу має право на свою частку в майні кооперативу. Також пояснила, що вона прийняла спадщину, однак відповідач не визнає право позивача на спадщину - на спірну частку ВК «Металіст-3».

Крім того, вказала, що невжиття заходів щодо забезпечення позову та, як наслідок продажу відповідачем спірного майна, може ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Металіст-3» про зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову було порушено норми процесуального права, а висновки, викладені в ухвалу не відповідають обставинам справи. Вказала, що, хоча позовна заява і не містить вимог майнового характеру до відповідача, проте, імовірне рішення суду про визнання її членом кооперативу після смерті батька надасть їй право на частину майна ВК «Металіст-3». Послалась на те, що утруднення виконання можливого рішення суду полягає у тому, що інші члени ВК «Металіст-3» наразі не обмежені в праві розпорядження майном кооперативу, що може зменшити частку позивача, що належить їй в порядку спадкування за законом. Вказала, що забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження суттєво не впливає на права інших членів кооперативу, оскільки, не позбавляє їх права користування таким майном.

Представником ВК «Металіст-3» - адвокатом Гавриленко О.В. суду було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, з огляду на те, що при її постановлені судом першої інстанції були дотримані вимог закону.

Обґрунтовуючи відзив, Гавриленко О.В. зазначила, що позивачем не було доведено наявності спору про право між учасниками справи. Послалась на те, що Законом України «Про кооперацію» та Статутом кооперативу передбачено, що прийняття особи у члени кооперативу здійснюється за її заявою, тоді як ОСОБА_1 з такою не зверталась. Вказала, що заявлені заходи забезпечення позову - заборона відчуження нерухомого майна, виходять за межі заявленого позову, яким є визнання членом кооперативу. Зауважила, що відповідно до вимог закону граничний строк виплати вартості загальної частки ОСОБА_2 його спадкоємцям збігає 31.12.2020.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 . - адвоката Москаля Р.Б., перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виробничого кооперативу «Металіст-3» (далі - ВК «Металіст-3») в якому просить визнати її членом ВК «Металіст-3».

Ухвалою суду від 20.02.2019 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що заява про забезпечення позову виходить поза межі предмету позову. Так, позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами, просить визнати її членом ВК «Металіст-3». Вимог про визнання за позивачем права власності на вищезазначене майно позовна заява не містить. У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти заборону на відчуження всього належного відповідачу Виробничий кооператив «Металіст-3» нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що напряму впливає на господарську діяльність виробничого кооперативу.

Як зазначила позивач у своїй заяві, Виробничий кооператив «Металіст-3» має у своїй власності нерухоме майно, внаслідок чого кожний член кооперативу має право на свою частку в майні кооперативу, а отже, забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна може вплинути на права інших членів зазначеного кооперативу.

Також, позивач не надала доказів щодо необхідності його забезпечення та існування реальної загрози не виконання рішення суду, до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 заявлено вимогу немайнового характеру - визнання її членом кооперативу, тоді як вимог щодо майна ВК «Металіст-3» заявлено не було.

Тобто, заявлені заходи забезпечення позову виходять за межі заявлених позовних вимог, а тому дійсно є непропорційними і неспівмірними.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При цьому, на порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування позивачем не було доведено суду передбаченими у ст.ст. 77-80 ЦПК України доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання імовірного рішення суду про визнання її членом кооперативу.

Суд враховує, що заявлені до застосування заходи забезпечення позову впливають на права інших членів кооперативу, позовних вимог до яких не заявлено, що є неприпустимим.

Наведене свідчить, що судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи та належним чином аргументовані висновки про необґрунтованість підстав для забезпечення позову, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

З огляду на те, що оскаржене судове рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11 травня 2019 року.

Головуючий суддя

В.Б. Яцина

Судді колегії

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.