Провадження № 22-ц/802/469/19 Категорія: 43 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про надання житлової площі за пільгою члена сім`ї загиблого військовослужбовця, в порядку черговості за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2019 року,-

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом з дитинства 1-Б групи, членом сім`ї батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року від отриманого на фронтах другої Світової війни поранення , був учасником бойових дій, інвалідом Великої Вітчизняної війни 2 групи, звільнений зі служби з органів внутрішніх справ, вдовою, пенсіонер органів внутрішніх справ, отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за померлого батька - ОСОБА_2 . З 16.04.2010 року вона перебуває на обліку у Луцькій міській раді для забезпечення житловою площею, як член сім`ї загиблого військовослужбовця, у складі сім`ї: ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (зять) та ОСОБА_4 внучка) і має право на забезпечення державою позачергово житлом за пільгою члена сім`ї загиблого військовослужбовця, відповідно до пункту 15 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Дворічний термін її перебування на квартирному обліку з правом на позачергове одержання житла закінчився 16.04.2012 року, проте житлом, відповідно до зазначеного закону відповідач її не забезпечив, повідомивши у своїй відповіді №Ш-869/2-110 від 22.08.2018 року, що на даний час вона перебуває на квартирному обліку на отримання державного житла з дати подання заяви про взяття на квартирний облік 16.04.2010 року, у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла серед членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.12.2015 року №743-1 були забезпеченні житлом сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дане житло було придбане за кошти державного бюджету на придбання житла членам сімей загиблих із числа осіб, які приймали участь у бойових діях при проведенні антитерористичної операції на Сході України).

25.11.2016, 21.12.2016, 27.06.2017, 17.07.2017, 29.08.2017, 05.09.2017, 12.10.2017, 16.03.2018, 07.05.2018, 04.06.2018, 13.06.2018, 02.07.2018 та 13.07.2018 були прийняті рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення іншим членам сімей загиблих учасників АТО та особам з інвалідністю. Відповідач уже забезпечив житловими приміщеннями осіб відповідної категорії, що з- більш пізнього часу перебувають у списках осіб на позачергове забезпечення житловими приміщеннями, та продовжує, в порушення вимог пункту 38 постанови Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» (надалі- Правил), та в порушення ст.43 Житлового кодексу УРСР, забезпечувати інвалідів війни із числа АТО, а також, інвалідів війни, які приймали участь у бойових діях на території інших держав, що перебувають поряд з нею у списку осіб на позачергове забезпечення житлом, але пізніше від неї. Зокрема, їй відомо, що інваліду війни ОСОБА_7 , який набув інвалідність лише у 2016 році (тобто, в черзі на забезпечення житлом як інвалід війни він знаходиться з 2016 року) була виділена грошова компенсація на придбання житла. Окрім цього, з порушенням Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP та з недотриманнями положень ст.43 Житлового Кодексу УРСР, в порушення черговості та поза чергою були забезпечені житлом особи відповідної категорії - члени сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області щодо недотримання та порушення порядку черговості надання житлових приміщень, передбаченого пунктом 38 постанови Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» та статті 43 Житлового кодексу УРСР. Зобов`язати виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області надати ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, на сім`ю з чотирьох осіб житлове приміщення в м. Луцьку Волинської області відповідно до норм житлової площі, встановленим санітарним і технічним вимогам та згідно з її чергою у списках осіб, які потребують поліпшення житла і видати ордер на вселення в надане житлове приміщення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати це рішення і ухвалити нове про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів викладених в апеляційній скарзі, оскільки виконавчим комітетом не заперечується право позивачки на отримання житла, як члена сім`ї учасника бойових дій під час Другої світової війни і їй буде виділене відповідне житло в порядку черговості серед осіб, які мають прво на позачергове отримання житла.

Щодо забезпечення житлом сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.12.2015 № 743-1, сім`ям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надане житло по нормі забезпечення зі зняттям з квартирного обліку. Дане житло було придбане за кошти державного бюджету, які спрямовані у 2015 році на придбання житла членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та особам з інвалідністю внаслідок війни 1 групи, з числа осіб, які приймали безпосередньо участь у проведенні антитерористичної операції на сході країни.

Згідно з Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 719 та умовами надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь в бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, комісією Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та інвалідів про виплату грошової компенсації від 05.09.2017 прийнято рішення про надання грошової компенсації члену сім`ї загиблого учасника АТО - ОСОБА_8 .; 13.06.2018 прийнято рішення про надання грошової компенсації особі з інвалідністю внаслідок війни з числа учасників АТО - ОСОБА_9 .; 02.07.2018. прийнято рішення про надання грошової компенсації особам з інвалідністю внаслідок війни з числа учасників АТО - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; 13.07.2018, відповідно до порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь в бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, прийнято рішення про надання грошової компенсації особам з інвалідністю внаслідок війни з числа учасників бойових дій на території інших держав - ОСОБА_13., ОСОБА_14, ОСОБА_15, від 13.07.2018 прийнято рішення про надання грошової компенсації особі з інвалідністю, внаслідок війни, з числа учасників бойових дій на території іншої держави - ОСОБА_7

ОСОБА_1 , хоча є членом сім`ї померлого ветерана - учасника бойових дій Другої світової війни, проте, не належить до категорії членів сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому вона не відноситься до категорії осіб, яким законодавством передбачена виплата грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України ).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, членом сім`ї померлого військовослужбовця і має право на пільги, передбачені ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.09.2007р., посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.11.2004р. та довідкою Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 18.02.2006р. №388/1.9 .

Як слідує з довідки відділу реєстрації житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Луцької міської ради для отримання державного житла (на позачергову чергу з 16.04.2010 за №113) зі складом сім`ї: ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_4 - зять, ОСОБА_4 - онука.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 просила визнати протиправною бездіяльності виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області щодо ненадання їй та її сім`ї житлового приміщення в порядку черговості, з підстав, позчергового надання двох квартир за бюджетні кошти членам сімей загиблих воїнів в антитерористичній операції на Сході України, а також у зв"язку з виплатою грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення громадянам, які перебували у черзі пізніше неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ті дві квартири, які надані членам сімей загиблих в антитерористичній операції на Сході, були профінансовані з державного бюджету відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року №348 «Про затвердження Порядку надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво (придбання) житла для сімей загиблих військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції, а також для інвалідів І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов».

Пунктом 3 даної Постанови передбачено, що субвенція спрямовується на придбання житла у прийнятих в експлуатацію новозбудованих житлових будинках (на первинному ринку) та вторинному ринку для сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також для інвалідів І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови передбачено, що розподіл коштів між обласним та міським бюджетом м. Києва проводиться пропорційно кількості сімей військовослужбовців та інвалідів, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснює Мінсоцполітики відповідно до інформації обласних та Київської міської держадміністрацій з урахуванням пропозицій, поданих Міноборони, МВС, СБУ, ДСНС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, ДПтС, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА, Держспецтрансслужбою (а.с. 30 ).

Тому квартири, надані двом сім`ям загиблих військовослужбовців - ОСОБА_5 , який перебував у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 20.08.2014 р. під № 177 та ОСОБА_12 , який перебував у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 16.01.2015 р. під № 184 за кошти державного бюджету були надані позачергово відповідно до чинних норм законодавства, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.12.2015 р. № 743-1. Отже, суд першої інстанції обгрунтовано не визнав протиправною бездіяльність відповідача з цих підстав.

Щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення громадянам, які перебували у черзі пізніше від ОСОБА_1 , то слід зазначити таке.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі № 0340/1397/18 за позовом ОСОБА_1 до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, якою зазначене рішення залишено без змін, встановлено, що відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на позивача ОСОБА_1 поширюється дія цього Закону, як на члена сім`ї учасника бойових дій під час Другої світової війни. Проте вона не має статусу члена сім`ї учасника бойових дій на території інших держав, відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а відтак відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого ветерана війни, грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення громадянам, які перебували у черзі пізніше ОСОБА_1 не є підставою, щоб визнати протиправною бездіяльність відповідача, оскільки позивач не відноситься до категорії громадян, яким проводиться така виплата.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, на сім`ю з чотирьох осіб житлове приміщення в м. Луцьку Волинської області відповідно до норм житлової площі, встановлених санітарних і технічних вимог та згідно з її чергою у списках осіб на позачергове отримання житла не підлягає до задоволення., оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Луцької міської ради для отримання державного житла (на позачергову чергу з 16.04.2010 за №113) і відповідач не заперечує і не оспорює її право на отримання житла, в порядку черговості, як члена сім`ї учасника бойових дій під час Другої світової війни, а тому підстав вважати, що права ОСОБА_1 порушенні, відсутні.

Аргументи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права безпідставні, носять суб`єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, і встановивши обставини у справі у відповідності до норм права, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, ухвалив судове рішення відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 381, 382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: