справа № 489/6537/18 провадження №2/489/330/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 В ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

встановив:

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила зобов`язати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, визначеною для обслуговування її частини будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та в будівництві огорожі з хвірткою на межі цієї земельної ділянки.

Як на підставу позовних вимог вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2018 були задоволенні позовні вимоги відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 до неї про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, а також її зустрічний позов до відповідачів про поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в натурі. Вказаним рішенням здійснено реальний поділ домоволодіння АДРЕСА_1 , припинено право спільної часткової власності на спірний житловий будинок, визнано за відповідачами право власності по 1/3 частці за кожним на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_2 та визнано за нею право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 . Крім того, між нею та відповідачами визначено порядок користування земельною ділянкою площею 892 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , порядок розподілу якої графічно відображений у додатку № 1 до висновку судової будівельно-земельно-технічної експертизи № 125-083 від 11.12.2017. Рішення суду не оскаржувалось, але на теперішній час відповідачі чинять перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, а саме тією частиною, яка проходить навколо зовнішньої правої стіни житлового будинку довжиною 0,57 м відмосткою, яка передбачена для обслуговування стіни її частини будинку. Зазначає, що їх з відповідачами земельні ділянки розділяє огорожа, яку вона поставила ще в 2011 році та при встановленні якої у них була домовленість щодо допуску її зі своєї сторони огорожі для обслуговування стіни та відмостки свого будинку. Проте, своєї обіцянки відповідачі не дотримались та змінили хвіртку на суцільний паркан. Так як земельна ділянка, яка знаходиться навколо її частини житлового будинку, належить їй, вважає, що вона має повне право нею користуватися на власний розсуд та проводити будь-які роботи, зокрема, встановлення огорожі та хвіртки на межі земельних ділянок з відповідачами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_7 адвокатом Костенюк М.В. в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Вказала, що визначений рішенням суду порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 1 попередньо був погоджений сторонами по справі, як такий, що задовольняє вимоги обох сторін. Обраний та погоджений сторонами порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 передбачає сформований (фактичний) порядок користування земельною ділянкою на час проведення експертизи. При цьому, площа земельної ділянки, що виділена в користування Панковим має розбіжність в меншу сторону від ідеальної частки та складає 29,64 кв.м. Тобто, під час вирішення справи та ухвалення рішення Панкові відступили від ідеальних часток на користь ОСОБА_1 частину земельної ділянки у вказаному розмірі. З моменту придбання відповідачами частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 сторони користувались земельною ділянкою відповідно до варіанту № 1. Також вказує, що між сторонами не було домовленості про хвіртку в паркані по лінії розділу від правої бокової межі земельної ділянки довжиною 5,07 м до фасадної зовнішньої стіни, а тим більш про пересування позивача по земельній ділянці, виділеній в користування відповідачам, та здійснення будь-яких робіт. Так як порядок користування земельною ділянкою визначено рішенням суду за погодженням сторін, то вимоги ОСОБА_1 щодо доступу на земельну ділянку виділену в користування відповідачам є таким, що порушує визначений судом порядок користування земельною ділянкою та права і інтереси відповідачів. Також вказала на безпідставність твердження ОСОБА_1 , що на межі земельних ділянок колись знаходився паркан з хвірткою, через яку позивач нібито безперешкодно мала доступ на земельну ділянку, що виділена у користування відповідачам по лінії розділу від правої бокової межі земельної ділянки довжиною 5,07 м до фасадної зовнішньої стіни, і як намагання, спробою останньої пошкодити чи знищити майно відповідачів паркан.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Костенюк М.В. проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_6 у судове засідання, про яке були повідомлені належним чином, не з`явились. Причини своєї неявки суду не повідомили та відзиву на позовну заяву не надали.

Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2006, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 8993, ОСОБА_1 належало 58/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що також підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.05.2017.

Іншими співвласниками вказаного житлового будинку згідно наданих відомостей про права власності є ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

01.03.2018 рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва за позовними вимогами ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом позивача ОСОБА_1 про поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами здійснено реальний поділ домоволодіння по АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд. Припинено право спільної часткової власності сторін на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Визнано за відповідачами право власності по 1/3 частці за кожним на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_2 та за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням суду також визначено порядок користування земельною ділянкою площею 892 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами. Виділено в користування ОСОБА_1 відокремлену частину земельної ділянки, площею 547, 0 кв.м, зокрема: під будівлями 113,85 кв.м, під садом та городом 433,15 кв.м. В користування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 виділено відокремлену частину земельної ділянки, площею 345,0 кв.м, зокрема: під будівлями 73,75 кв.м, під садом та городом 271,25 кв.м. Графічно порядок розподілу земельної ділянки відображений у додатку № 1 до Висновку судової будівельно-земельно-технічної експертизи № 125-083 від 11.12.2017.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.03.2018 сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 06.04.2018.

Судом досліджено цивільну справу № 489/46/17 (провадження № 2/489/95/18) за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельної ділянкою, з матеріалів якої вбачається, що вказаним рішенням суду між сторонами визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно варіанту № 1 висновку № 125-083 від 11.12.2017 судової земельно-технічної експертизи, який обрали сторони та відповідав сформованому порядку користування земельною ділянкою між співвласниками на час проведення експертизи.

Згідно проведеної експертизи, земельна ділянка під домоволодінням по АДРЕСА_1 поділена на дві окремі частини внутрішньою огорожею, яка проходить від фасадної межі до фасадної зовнішньої стіни житлового будинку, а також вздовж частини правої зовнішньої стіни житлового будинку, далі по внутрішньої розділової границі по житловому будинку, яка розділяє житловий будинок на дві окремі частині, орієнтована на задню торцеву зовнішню стіну житлового будинку, від зовнішньої стіни житлового будинку до задньої торцевої межі земельної ділянки. Частина земельної ділянки у власності ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розташована вздовж правої бокової частини, частина земельної ділянки у власності ОСОБА_1 розташована вздовж лівої бокової частини. Графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками зображений у додатку № 1 до висновку.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення суду від 01.03.2018, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення для вирішення даного спору.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснила позивач, відповідачі перешкоджають їй демонтувати частину паркану та встановленню хвіртки для вільного доступу до відмостки будинку. Про необхідність проведення робіт вона неодноразово повідомляла відповідачів у письмовій формі та вказувала, що згідно судового рішення вона має право доступу до своєї території для обслуговування стіни своєї частини будинку, проти чого відповідачі заперечують.

В якості свідка у судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_8 , яка пояснила, що на час проведення експертизи, вона як експерт надавала висновок за наявністю усіх необхідних матеріалів та з виходом на місце розташування земельної ділянки. Доступ до стіни будинку та відмостки позивачем ОСОБА_1 можливо лише через земельну ділянку суміжних співвласників Панкових, що буде порушувати їх право.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом роз`яснень, які містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом визнання права, зобов`язання відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших передбачених законом способів.

У даному випадку, позивач вважає належним способом захисту порушеного її права є усунення перешкод у користуванні та володінні земельною ділянкою, визначеною для обслуговування її частини будинку шляхом встановлення на межі володінь хвіртки для доступу до стіни і відмостки свого будинку для проведення відповідних будівельних робіт та підтримання їх в належному стані.

Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, паркан, в якому має намір позивач встановити хвіртку, знаходиться на межі земельних ділянок сторін, яка їм виділена рішенням суду за варіантом експертизи, з яким погодились обидві сторони.

Тому доводи позивача про порушення відповідачами її права є недоведеними, оскільки встановлення хвіртки в паркані доступ до стіни будинку та відмостки, які належать позивачу, буде здійснюватися через земельну ділянку відповідачів, суміжного землекористувача, що порушуватиме право останніх.

За таких обставин, з врахуванням меж судового розгляду, встановлених частиною першою статті 13 ЦПК України, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту порушення прав позивача та перешкоджання відповідачами в користуванні її земельною ділянкою.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлена права звернення до суду обравши належний спосіб захисту, передбачений законом.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною - відмовити.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складно 08.11.2019.

Суддя І.В.Коваленко