ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7134/19 Справа № 201/5269/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інтвентаризації» Профатілової Марини Сергіївни, ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк» про визнання незаконним договору відступлення права вимоги, визнання незаконним договору відступлення прав за іпотечним договором та визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з вищезазначеним позовом.

10 травня 2019 року ОСОБА_2 було подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій остання просила вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних із квартирою АДРЕСА_1 , зокрема заборонити: реєстрацію, перереєстрацію права власності, внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Реєстру прав власності на нерухоме майно, до Державного реєстру іпотек, внесення змін про власника указаної квартири, реєстрацію укладення іпотеки та реєстрацію переуступки прав за іпотечними договорами; реєстрацію переходу права власності за іпотечним застереженням в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо указаної квартири.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що перепродаж (перереєстрація) спірної квартири призведе до залучення до участі у справі нових осіб та затягування розгляду справи й, звісно ж, ускладнить виконання можливого судового рішення у майбутньому.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, а саме, до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/5269/19 вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних із квартирою АДРЕСА_1 , зокрема заборонено: реєстрацію, перереєстрацію права власності, внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Реєстру прав власності на нерухоме майно, до Державного реєстру іпотек, внесення змін про власника указаної квартири, реєстрацію укладення іпотеки та реєстрацію переуступки прав за іпотечними договорами; реєстрацію переходу права власності за іпотечним застереженням в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо указаної квартири.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2019 року про забезпечення позову - без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з наступних підстав.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 149-150 ЦПК України та посилався на те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом заборони реєстрації (перереєстрації) права власності на спірну квартиру, є співмірними заявленим позовним вимогам, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить його права на судовий захист.

Однак, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту та заборона вчиняти певні дії. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із абзацом 3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судовового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен був перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Так, 10 грудня 2014 року відповідно до кредитного договору №014/81-1-0-00/10386 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було надано ОСОБА_2 кредит у сумі 2924671,07 грн. строком до 11 жовтня 2027 із сплатою 17% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора,та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань 10 грудня 2014 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Іпотечний договір №014/81-1-0-00/10386 та передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 10.1 Кредитного договору передбачено право кредитора відступити свої права без згоди позичальника будь-якій особі.

Пунктом 6.4. Іпотечного договору передбачено право кредитора задовольнити свої вимоги в порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку".

24 вересня 2018 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "ОКСІ БАНК" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступило ПАТ "ОКСІ БАНК" право вимоги за кредитним договором №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 року, договором іпотеки №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 р.

24 вересня 2018 року між ПАТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ "ОКСІ БАНК" відступило ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" право вимоги за кредитним договором №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 року, договором іпотеки №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 р.

24 вересня 2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" відступило Редці Я.В. право вимоги за кредитним договором №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 року, договором іпотеки №014/81-1-0-00/10386 від 10.12.2014 р.

Таким чином, внаслідок зазначених вище договорів відступлення відбулась зміна кредитора, яка здійснюється без згоди боржника згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, оскільки ніяким чином не збільшує, не змінює права та обов`язки боржника за раніше укладеними договорами.

Відповідно до наданої копії розрахунку заборгованості встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та станом на день відступлення прав вимоги останньому кредитору має заборгованість в розмірі 7486185,26 грн., що складається з наступного: 1840214,83 грн. - тіло кредиту; 845015,73 - нараховані відсотки; 4800954,70 - пеня (а.с. 66).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваною ухвалою обмежуються права ОСОБА_1 , як нового кредитора, щодо виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань по погашенню заборгованості за кредитним договором.

Крім того, спірна квартира є іпотечним майном відповідно до Іпотечного договору №014/81-1-0-00/10386, який є чинним, а тому колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову, встановлених судом першої інстанції.

Зі справи також вбачається, що ані заява, ані оскаржувана ухвала фактично не мають обґрунтування у необхідності застосування заходів забезпечення позову, а має лише посилання щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, без належного обґрунтування того, яким чином невжиття заходів забезпечення саме таким шляхом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2019 року про забезпечення позову не можна визнати обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2019 року про забезпечення позову- скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інтвентаризації» Профатілової Марини Сергіївни, ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк» про визнання незаконним договору відступлення права вимоги, визнання незаконним договору відступлення прав за іпотечним договором та визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова