Провадження №4-с/748/6/19
Єдиний унікальний № 748/2725/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на бездіяльність Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, , юридична адреса: 04201, м. Київ, вул. Полярна, будинок 13-А,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в котрій просить визнати неправомірною бездіяльність Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не закінчення виконавчих проваджень № 35366345, № 43751860, № 44580262 та зняття арешту та заборони відчуження всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 ; зобов`язати Оболонський районний відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві закінчити виконавчі провадження № 35366345, № 43751860, № 44580262 та зняти арешти та заборони відчуження всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 ; стягнути з Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не вжито всіх необхідних заходів щодо закінчення виконавчого провадження та зняття арешту, накладеного на майно боржника, за заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2012 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, котре ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2015 року скасоване.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, де зазначено про підтримання вимог скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

20 вересня 2012 року Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На виконання заочного рішення Чернігівським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист від 05.11.2012 № 2/2523/879/12, на виконання якого Державним виконавцем ОДВС Оболонського районного управління юстиції Ковальчук Т.П. було відкрито три виконавчі провадження: № 35366345, № 43751860, № 44580262.

Постановами Державного виконавця ОДВС Оболонського районного управління юстиції від 27 грудня 2012 року, 25 червня 2014 року та 9 вересня 2014 року звернуто стягнення на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановами від 29 квітня 2014 року та 24 жовтня 2014 року державним виконавцем ОДВС Оболонського районного управління юстиції Ковальчук Т.П. повернуті виконавчий лист стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 (у чинній на той час редакції) Закону України «Про виконавче провадження» та направлено постанову та оригінал виконавчого листа стягувачу.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від від 10 листопада 2015 року заочне рішення у справі №2523/1684/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 скасоване.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 березня 2018 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та № 35366345 від 27 грудня 2012 року ВДВС Оболонського РУЮ накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частинами 2, 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч. 2 ст. 40 «Про виконавче провадження»).

Підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У своїй відповіді від 4 жовтня 2019 року на адресу скаржниці Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомляє, що виконавчі провадження № 35366345, № 43751860 та № 44580262 перебували на виконанні у відділі. 29.04.2014 року та 24.10.2014 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повторно не пред`являвся, виконавчі провадження з 2001 по 2015 роки знищені за закінченням терміну зберігання. Підстави для відновлення проваджень та зняття арешту відсутні.

За таких обставин, виконавче провадження щодо ОСОБА_1 в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не перебуває на виконанні, воно знищено, тому у державного виконавця відсутні, передбачені ст. 39 та 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги. Скаржником обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 має право звернутися до відповідного суду із позовом про зняття арешту з майна.

Керуючись ст.39, 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.І. Олещенко