Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/4676/15-ц

провадження № 61-30721св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК»,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції в м. Києві,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Кравець В. А., Волошиної В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» (далі - ГІПЕК), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ Фірма «Консоль ЛТД»), Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання майнового права.

Позовна заява мотивована тим, що 20 листопада 2002 року між ОСОБА_3 та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» укладено договір № 2106/322-8(р) про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами договору після закінчення будівництва ОСОБА_3 мала бути виділена в натурі частка пайовика у вигляді 4-х кімнатної квартири на 6 поверсі, під будівельним № 10 , загальною площею 118,6 кв. м. У свою чергу ОСОБА_3 на виконання умов договору взяв на себе зобов`язання сплатити грошовий внесок у розмірі еквівалентному 112 670,00 доларів США у національній валюті України за курсом НБУ на момент сплати поетапно згідно з термінами, визначеними в договорі. Також сторони домовились, що в разі виконання ним зобов`язань по придбанню права на пайову (дольову) участь у будівництві, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» втрачає право розпоряджатися часткою пайовика, інакше, як в його інтересах. В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди про внесення змін в договір з дольової участі у будівництві багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 , збільшивши суму пайового внеску на 15 000,00 доларів США, а третя особа зобов`язалась передати йому в натурі одне місце паркінгу № 61 . ТОВ фірма «Консоль ЛТД» взяла на себе зобов`язання передати пайовику квартиру № 9 , площею 119,6 кв. м та машиномісце № 61 у підземному паркінгу. На виконання умов договору ОСОБА_3 сплатив поетапно, як передбачено угодою, 677 607,7 грн. У зв`язку зі вступом ним у права спадкування за померлим інвестором ОСОБА_3 , 09 червня 2007 року між ТОВ Фірма «Консоль» та ним укладено додаткову угоду і він став стороною угоди про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 . ТОВ Фірма «Консоль» надала 15 лютого 2014 року довідку про повне інвестування договору про спільну діяльність з дольової участі у будівництві. Також 15 лютого 2014 року між ним та ТОВ Фірма «Консоль» складено акт приймання-передавання 3-кімнатної квартири № 9 та машиномісце № 61 у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок введемо в експлуатацію та йому присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 . Проте, він позбавлений можливості зареєструвати право власності на майно, оскільки відповідач як власник земельної ділянки уклав з ТОВ Фірма «Консоль» 24 жовтня 2001 року договір про спільну діяльність по будівництву житлового будинку, через відсутність документів, які зберігаються у ТОВ Фірма «Консоль». При зверненні до відповідача з проханням надати необхідні документи для реєстрації права власності на спірну нерухомість, він отримав відповідь, що ТОВ «ГІПЕК» не визнає його майнові права.

У зв`язку з наведеним, просив суд визнати за ним майнові права на нерухоме майно у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_1 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок ) , а саме: на чотирикімнатну квартиру № 9, загальною площею 119,6 кв. м, що знаходиться на 6 поверсі, та на машиномісце № 61, загальною площею 15,2 кв. м. у підземному паркінгу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнові права на нерухоме майно у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_1 (1 черга будівництва, 4 - секційний будинок), а саме: на чотирикімнатну квартиру № 9 , загальною площею 119,6 кв. м , що знаходиться на 6 поверсі, на машиномісце № 61 загальною площею 15, 2 кв. м у підземному паркінгу цього житлово-громадського комплексу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не визнає майнових прав позивача, у зв`язку з чим він позбавлений права особисто отримати необхідні документи для реєстрації права власності, крім того, такі документи відсутні у відповідача, та у зв`язку з відсутністю будь-яких відносин між відповідачем та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», який є замовником будівництва та залучав кошти фізичних і юридичних осіб.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19 серпня 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин норм статей 331, 392 ЦК України. Правовідносини, які склалися щодо предмету інвестування - квартири та машиномісця, виникли між позивачем та ТОВ «Консоль ЛТД». Проте, товариство не було залучено до участі у справі як співвідповідача. Фактично спір виник у зв`язку з відмовою органів реєстрації зареєструвати право власності позивача на нерухоме майно, яке є предметом інвестування через відсутність всіх необхідних документів. Разом з тим, позивач вимог про витребування таких документів від ТОВ «ГІПЕК» чи від ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» не заявляв та ці вимоги не були предметом судового розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано правових висновків, викладених в рішенні Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-98цс13. Суд дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем по справі, оскільки саме товариство перешкоджає в реалізації його майнових прав. Не відповідає дійсності також висновок суду, що спір виник у зв`язку з відмовою органів реєстрації зареєструвати його право власності на нерухоме майно, яке є предметом інвестування через відсутність всіх необхідних документів. Разом з тим, позовних вимог про витребування таких документів від ТОВ «ГІПЕК» чи від ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» він не заявляв та ці вимоги не були предметом судового розгляду. Крім того, приймаючи апеляційну скаргу ТОВ фірми «Консоль ЛТД» через два роки після набрання рішенням суду першої інстанцій законної сили, апеляційний суд безпідставно визнав наведені третьою особою причини пропуску строку поважними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20 жовтня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року призначено до судового розгляду.

Аргументи інших учасників справи

У запереченнях на касаційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зазначало, що доводи касаційної скарги необґрунтовані та безпідставні, суд апеляційної інстанції повно та всебічно розглянув справу та встановив дійсні обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами установлено, що 24 жовтня 2001 року між ТОВ «ГІПЕК» та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» укладено договір № 0991/241-252 спільної діяльності з будівництва житлово-громадянського комплексу за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 52-58).

ТОВ «ГІПЕК» договір укладено в якості особи, яка має право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про оренду земельної ділянки, укладеного з Київською міською радою (а. с. 61-62).

Предмет договору - здійснення спільної діяльності по проектуванню та будівництву «Житлово-громадського комплексу з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі пункту 4.3.2 цього договору ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» отримала право залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва зазначеного об`єкту.

20 листопада 2002 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Консоль ЛТД» укладено договір про спільну діяльність з дольової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку № 2106/322-8(р) (а. с. 9-10).

За умовами пункту 3.2 цього договору після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 ОСОБА_3 мала бути виділена в натурі «частка пайовика» у вигляді 4-кімнатної квартири на 6 поверсі, під будівельним № 10, загальною проектною площею 118,6 кв. м.

У пункті 3.1 договору визначено, що ОСОБА_3 зобов`язується сплатити грошовий внесок у розмірі еквівалентному 112 670,00 доларів США у національній валюті України (гривнях) за курсом НБУ на момент сплати поетапно згідно з термінами, визначеними у цьому ж пункті 3.1.

За умовами пункту 3.7 договору у разі виконання ОСОБА_3 зобов`язань зазначених у пункті 3.1. договору, він повністю придбавав право на пайову (дольову) участь у будівництві, а ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» втрачало право розпоряджатись часткою пайовика, інакше, як в його інтересах.

У пункті 3.8 договору зазначено, що достатніми підставами для підтвердження права на пайову участь позивача є: цей договір і документи, що підтверджують внесення паю у повному обсязі.

За умовами пункту 3.4 договору запланований строк закінчення будівництва і здавання Об`єкта - IV квартал 2004 року.

У період здійснення спільної діяльності з дольової участі у будівництві, додатковими угодами до цього договору, між ОСОБА_3 і ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» неодноразово вносились зміни - щодо обсягу зобов`язань ОСОБА_3 і ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», зокрема пайовик отримав право отримати одне місце паркінгу № 61 , загальною площею 15, 2 кв. м на АДРЕСА_1 та 4-х кімнатну квартиру № 9 , загальною площею 119, 6 кв. м за умови сплати внеску у розмірі 677 607, 74 грн (а. с. 31).

У зв`язку із вступом ОСОБА_1 у права спадкування за померлим інвестором ОСОБА_3 , 09 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Консоль ЛТД» укладено додаткову угоду № 4 до договору від 20 листопада 2002 року № 2106/322 (р), за умовами якої ОСОБА_1 став стороною договору про спільну діяльність з дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 (а. с. 30).

ОСОБА_1 здійснено оплату вартості майна (пайового внеску) у повному обсязі згідно умов Договору, про що свідчить довідка ТОВ Фірма «Консоль» від 15 лютого 2014 року (а. с. 35).

Відповідно до актів приймання-передавання від 15 лютого 2014 року Фірма «Консоль ЛТД» передало, а він прийняв 4-кімнатну квартиру № 9 , загальною площею 119,6 кв. м , житловою площею 66,7 кв. м, на 6 поверсі житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 (І черга будівництва, 4-секційний будинок); машиномісце № 61, загальною площею 15,2 кв. м, у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_1 (І черга будівництва, 4- секційний будинок) (а. с. 36-45).

На підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 20 листопада 2013 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 03 грудня 2013 року було видано Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 (І черга будівництва, 4-секціниий будинок), нове будівництво» (а. с. 28).

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 03 грудня 2014 року № 630 новозбудованому - житлово-громадському комплексу присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявами про реєстрацію за собою права приватної власності на зазначене нерухоме майно.

Державними реєстраторами прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв`язку із тим, що особа, яка залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва) не подав у паперовій формі оригінали документів, необхідних для здійснення реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені у встановленому порядку; документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; затвердженого такою особою переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучались на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва.

Рішеннями від 10 лютого 2015 року № 19226036 та № 19227522 у державній реєстрації прав власності на вищевказану квартиру та машиномісце відмовлено з тих підстав, що заявником не подано у встановлений термін оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку (а. с. 22-27).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до ТОВ «ГІПЕК», яке є неналежним відповідачем, а належним відповідачем або співвідповідачем у справі має бути ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до Договору спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу АДРЕСА_1 від 24 жовтня 2001 року № 0991/241-252, та Додаткової угоди від 01 жовтня 2002 року № 1 - ТОВ «Консоль ЛТД» та СУХП «ГІПЕК» здійснюють спільну діяльність з проектуванню та будівництва вищезазначеного житлового об`єкту (а. с. 52-58).

ТОВ «ГІПЕК» виконує функції замовника будівництва об`єкту, оскільки є користувачем земельної ділянки на підставі договору оренди, який укладено згідно з рішенням Київської міської ради.

ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» виконує функції інвестора по фінансуванню проектних та будівельних робіт та генерального підрядника об`єкту, а також наділено правом залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва зазначеного об`єкту, тобто отримало частину повноважень замовника будівництва.

Частки після завершення будівництва зазначеного комплексу, мали розподілитись між сторонами в наступному пропорціональному відношенні: СП «ГІПЕК» - 1 відсоток загальної вартості квартир; ТОВ фірма «Консоль ЛТД» - 99 відсотків загальної площі квартир.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «ГІПЕК» визнало, що позивач виконав умови договору, укладеного з ТОВ фірмою «Консоль ЛТД». Проте, позовних вимог ОСОБА_1 не визнає, оскільки ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не виконало перед ним своїх зобов`язань за договором від 24 жовтня 2001 року.

Суд апеляційної інстанції не перевірив наявність доказів та не встановив факт, що між ТОВ «ГІПЕК» та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» вже проведено поділ майна чи майнових прав у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Оскільки на момент оформлення права власності за позивачем замовником цього будівництва був ТОВ «ГІПЕК», що вбачається із сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03 грудня 2013 року відповідності закінченого будівництвом об`єкта (а.с. 28), який виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, а відтак на нього покладено обов`язок забезпечення права пайовиків незалежно від того, чи є він стороною договору з пайової участі у будівництві.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 761/8259/15-ц та у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10028/15-ц.

Суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи не надав обґрунтованої правової оцінки даному факту та дійшов до передчасного висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем у справі.

Таким чином, доводи касаційної скарги відносно того, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ТОВ «ГІПЕК» є неналежним відповідачем у справі, а також те, що обов`язок надати до реєстраційної служби необхідний пакет документів лежить на ТОВ фірма «Консоль ЛТД» знайшли своє підтвердження .

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд першої інстанції, встановивши, що будинок закінчений будівництвом і введений в експлуатацію, ОСОБА_1 виконав свої договірні зобов`язання, а саме повністю оплатив вартість об`єкта будівництва, тобто вчинив дії спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт, а відповідач заперечує та не визнає таких прав позивача, суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову та визнання майнових прав за позивачем на об`єкт інвестування.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 761/4771/15-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 761/8259/15-ц, у справі № 761/9951/15-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 761/10028/15-ц.

Апеляційний суд на наведені норми матеріального права та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилково висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані сторонами під час апеляційного розгляду.

Доводи касаційної скарги, що апеляційним судом безпідставно поновлено ТОВ фірми «Консоль ЛТД» строк на апеляційне оскарження є необґрунтованими, виходячи з наступного.

ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської О. О. звернулось до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року 30 березня 2017 року, оскільки ухвалу про залишення їх заяви про перегляд вказаного заочного рішення від 20 березня 2017 року отримали в цей же день.

Крім того, у клопотанні про поновлення строку, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської О.О. просило поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи це тим, що йому не направлялись судові повістки та оскаржуване заочне рішення суду, а про наявність справи та рішення апелянту стало відомо лише 21 жовтня 2016 року при ознайомленні з матеріалами справи.

Матеріали справи не містять даних про направлення третій особі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» судових повідомлень про час та місце розгляду справи, а також направлення оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов правильного висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та відповідно поновив строк на апеляційне оскарження.

Висновки з результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року скасувати, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик