Постанова

Іменем України

30жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 466/5401/16

провадження № 61-40848св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека № 39»,

відповідачі: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяна Ярославівна

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року у складі судді Глинської Д. Б. і постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека № 39» (далі - ТОВ «Аптека № 39») звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), перейменованого у Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і з урахуванням уточнень позовних вимог просило визнати недійсним договір іпотеки від 31 серпня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») і ТОВ «Аптека № 39», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я., покласти зобов`язання по забезпеченню виконання кредитного договору від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягнувши з них солідарно суму боргу 82 161,89 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 серпня 2007 року ТОВ «Аптека № 39» укладено з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»договір іпотеки нежилого приміщення АДРЕСА_1 .Львові без згоди загальних зборів товариства. Протокол зборів засновників від 15 серпня 2007 року № 8, наданий під час нотаріального посвідчення даного договору іпотеки, був підроблений.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року позов ТОВ «Аптека № 39» задоволено частково, визнано недійсним договір іпотеки від 31 серпня 2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль і ТОВ «Аптека № 39», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я., у решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нотаріус, виявивши під час посвідчення спірного договору іпотеки два протилежних рішення вищого органу ТОВ «Аптека № 39» щодо розпорядження одним і тим самим нерухомим майном, була зобов`язана витребувати підтвердження у ТОВ «Аптека № 39» істинних намірів, відклавши посвідчення договору іпотеки до з`ясування всіх обставин. Коштами, які отримав за кредитним договором ОСОБА_1 , розпорядилася ОСОБА_2 , придбавши у власність за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року № 1855 частину будинку АДРЕСА_2 . ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надало доказів того, що позивачу до 05 листопада 2013 року було відомо про наявність кредитного договору між ОСОБА_1 і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про невиконання ОСОБА_1 умов договору кредиту та не спростувало пояснення позивача щодо порушень його інтересів представником ОСОБА_2 при укладенні спірного договору. Оскільки позивач дізнався про порушене своє право як власник нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки, після отримання 05 листопада 2013 року письмової вимоги банківської установи про усунення порушення зобов`язання із попередженням про можливе звернення стягнення за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 на майно ТОВ «Аптека № 39», відсутні докази про повідомлення його протягом дії договору іпотеки про зміст спірного договору, то позивач не пропустив передбачений законом строк звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2017 року заяву представника ТОВ «Аптека №3 9» про відновлення втраченого провадження задоволено, відновлено втрачене судове провадження у справі за позовом ТОВ «Аптека № 39» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я. про визнання правочину недійсним.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, щонаявні два різних за змістом протоколи загальних зборів ТОВ «Аптека № 39», датовані 15 серпня 2007 року за № 8. За змістом одного із протоколів № 8 зборів засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року збори засновників вирішили надати в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль» нерухоме майно в іпотеку, яке належить товариству на праві власності, а саме, приміщення АДРЕСА_3, уповноважити заступника директора ТОВ «Аптека № 39» ОСОБА_2 підписати з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідний договір іпотеки. У цьому протоколі розміри часток кожного із засновників не зазначено. За змістом іншого протоколу № 8 зборів засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року збори засновників вирішили надати в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль», аналогічного нерухомого майна в іпотеку, уповноважити заступника директора ТОВ «Аптека № 39» ОСОБА_2 підписати з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідний договір іпотеки з усіма істотними умовами. З висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів від 21 грудня 2017 року № 4562 вбачається, що вирішити питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_4 , розташованого в графі «Засновники ТОВ «Аптека № 39» перед записом « ОСОБА_4 » у протоколі № 8 засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року неможливо у зв`язку зі встановленням факту його технічної підробки, встановити, ким саме, ОСОБА_2 чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_2 , розташований в графі «Засновники ТОВ «Аптека № 39» перед записом « ОСОБА_2 » у протоколі № 8 засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року, неможливо. Підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Засновники ТОВ «Аптека № 39» перед записом « ОСОБА_5 » у протоколі № 8 засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою. Засновники ТОВ «Аптека № 39» заперечили підписання ними даного протоколу зборів засновників ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року № 8. Загальними зборами засновників ТОВ «Аптека № 39», якими є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , питання про надання нежилого приміщення в іпотеку, що належить товариству на праві власності, для забезпечення виконання зобов`язань саме ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не приймалося та збори засновників ТОВ «Аптека № 39» 15 серпня 2007 року не уповноважували ОСОБА_2 на підписання договору іпотеки з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль». ОСОБА_2 не наділялася зборами засновників ТОВ «Аптека № 39» повноваженнями на представництво інтересів товариства. Коштами, отриманими ОСОБА_1 за кредитним договором, розпорядилась ОСОБА_2 , придбавши у власність за договором купівлі-продажу частину жилого будинку АДРЕСА_2 . ТОВ «Аптека № 39» як власник нерухомого майна, що є предметом іпотеки, про порушене своє право, дізналося 05 листопада 2013 року після отримання письмової вимоги банківської установи про усунення порушення зобов`язання із попередженням про можливе звернення стягнення на майно ТОВ «Аптека № 39» за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 . Суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Аптека № 39» про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зобов`язання по забезпеченню виконання зобов`язань за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 та солідарне стягнення з них 82 161,89 доларів США заборгованості за кредитиви договором, оскільки вибір способу забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором і право вибору способу захисту належить кредитодавцю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» засобами поштового зв`язку надіслало касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про визнання недійсним договору іпотеки.

Також ПАТ «Райффайзен банк Аваль» просило зупинити дію рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не містить вимог щодо оскарження судових рішень у частині відмови у задоволенні позову про покладення зобов`язань за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2019 року відкритокасаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року, зупинено дію рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

16 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що під час укладення договору іпотеки, який оспорює позивач, представник позивача надав оригінал протоколу загальних зборів на підтвердження своїх повноважень, відповідно до якого загальні збори ТОВ «Аптека № 39» вирішили надати для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед банком в особі Львівської дирекції нежиле приміщення АДРЕСА_1 в іпотеку, уповноважити на підписання даного договору ОСОБА_2

Апеляційним судом зазначено, що учасник товариства ОСОБА_6 в апеляційному суді заперечувала проти підписання спірного протоколу загальних зборів, однак ОСОБА_6 померла, про що повідомив представник ТОВ «Аптека № 39» в судовому засідання, відтак вона не могла брати участь в розгляді справи та заперечувати проти підписання нею протоколу.

Апеляційний суд послався як на доказ на заперечення засновників ТОВ «Аптека № 39» проти підписання оспорюваного протоколу зборів засновників товариства та висновок судово-почеркознавчої експертизи. Проте експертиза виконана з порушеннями порядку її проведення, експертом не надано відповіді на поставлені питання.

Експертом не бралися до уваги всі надані вільні та умовно-вільні зразки підписів ОСОБА_2 , порівняння досліджуваного підпису експертом проводилось лише з експериментальними зразками ОСОБА_2 , що грубо суперечить пункту 1. 3 Науково-методичних рекомендацій щодо проведення експертиз. Є необґрунтованими наведені експертом підстави для недослідження вільних і умовно-вільних зразків підписів ОСОБА_2 , враховуючи те, що вільні, умовно-вільні зразки надані особами, підписи яких досліджувалися - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Проте ті самі вільні та умовно-вільні зразки підписів, а саме: електрофотокопія статуту ТОВ «Аптека № 39» (нова редакція) 2007 року, протокол зборів учасників ТОВ «Аптека № 39» від 28 серпня 2006 року та від 11 травня 1999 року експертом бралися до уваги при дослідженні підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Необ`єктивним є те, що експертом не бралися до уваги документи з підписами від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , надані банком, які слугували вільними зразками таких осіб на документах і зазначеними особами не оспорювалися. Ці документи складалися даними особами у 2007 році, тобто були найбільш наближеними за часом до виконання протоколу від 15 серпня 2007 року № 8, однак експерт провела експертизу лише на підставі експериментальних зразків підписів, виконаних у 2017 році.

Під час дослідження у експерта були відсутні вільні зразки підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , наближені за часом виконання до оспорюваного протоколу.

Всупереч пункту 1.8 Науково-методичних рекомендацій, що передбачає надання вільних зразків підпису по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні у кількості не менше 5-8 аркушів, у експерта було лише два документа з вільними зразками підписів ОСОБА_4 Експерт не заявляв клопотання про надання додаткових вільних зразків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Це ставить під сумнів правильність висновків експерта, у зв`язку з чим банк заявляв клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи (від 28 березня 2018 року вих. № 114/5-116326), проте воно не було задоволено з невідомих для банка причин.

Вирішальним для справи є підпис ОСОБА_2 на оспорюваному протоколі загальних зборів, оскільки у неї було 79,18 % статутного капіталу, що було достатньо для прийняття відповідного рішення, проте експерт не відповів на питання про те, чи нею виконаний підпис на протоколі. Експерту не вдалося встановити ким саме, ОСОБА_7 чи іншою особою виконано підпис на протоколі № 8, при дослідженні виявлені як розбіжності, так і збіги у підписі.

Суди не навели мотивів неврахування в оскаржуваних рішеннях наявності рішення Господарського суду Львівської області від 15 серпня 2016 року, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 листопада 2016 року. Даним рішенням відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Аптека № 39» до ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання недійсним договору іпотеки від 31 серпня 2007 року, який оскаржувався з тих же підстав, що і договір іпотеки у даній справі від тієї ж дати. Суди у зазначеній справі визнали недоведеним факт фальсифікації і заперечень проти справжності підписів на протоколі від 15 серпня 2007 року, а апеляційний суд зауважив на тому, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до правоохоронних органів для з`ясування обставин, на які він посилається, проте відповідна заява у матеріалах справи відсутня. У зазначеній справі було підтверджено факт розсилання повідомлень учасникам товариства про загальні збори, до повістки якої було включено питання забезпечення виконання зобов`язань перед ПАТ «Райффайзен банк Аваль» для отримання коштів на купівлю будинку на вулиці Янки Купала ОСОБА_8 Такі повідомлення були підписані директором товариства. Тому твердження директора ТОВ «Аптека № 39» про те, що йому не було відомо про існування таких повідомлень про проведення загальних зборів, що такі повідомлення не доводилися до учасників товариства, не відповідають дійсності. Ці обставини не доводяться у справі, в якій беруть участь ті самі учасники. У цій справі оскаржується той самий договір з тих самих підстав.

Судами у цій справі не враховано те, що ОСОБА_8 на час укладення оспорюваного договору працював у ТОВ «Аптека № 39» провізором, ТОВ «Аптека № 39» в особі директора ОСОБА_4 та Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Кредо-Класик» 03 вересня 2007 року уклали договір добровільного страхування майна, що є предметом застави № 014009/0215Ї/0000027, у якому наявні посилання на номери і дати кредитного договору та договору іпотеки. У цей же день зазначеною страховою компанією і ОСОБА_8 укладено договір страхування від нещасного випадку та здоров`я на випадок хвороби позичальника кредиту від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553. 03 листопада 2008 року Акціонерне страхове товариство «Вексель» і ОСОБА_8 уклали договір добровільного страхування приміщення аптеки, що є предметом іпотеки за договором з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 31 серпня 2007 року. Отже, позивачу було відомо про договір іпотеки, який оспорюється в цій справі, що свідчить про пропуск позовної давності.

Оскільки товариство уповноважило ОСОБА_2. на укладення договору іпотеки, який оспорює позивач, то товариство виявило свою волю на укладення договору. Є недоведеним твердження позивача, що під час укладення оспорюваного договору ОСОБА_2 діяла у власних інтересах, а не в інтересах товариства.

Позиції інших учасників

У квітні 2019 року ТОВ «Аптека № 39» засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Відзив обґрунтований тим, що судами встановлено факт існування двох взаємовиключних протоколів від 15 серпня 2007 року № 8, які є різними за змістом, а саме, що містять рішення зборів засновників ТОВ «Аптека № 39» щодо передачі в іпотеку одного й того ж самого приміщення для забезпечення кредитних зобов`язань різних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . У суді апеляційної інстанції була призначена судово-почеркознавча експертиза протоколу, що оспорюється у цій справі, оскільки у першій інстанції банк не надав оригінал цього протоколу. Результати даної експертизи свідчать про відсутність згоди учасників товариства на укладення оспорюваного іпотечного договору.

ТОВ «Аптека № 39» заперечує проти проведення даних загальних зборів, тому ОСОБА_2 не мала права діяти від імені товариства під час укладення оспорюваного договору іпотеки. Насправді проводилися збори засновників товариства, на якому вирішено дозволити укласти договір іпотеки на забезпечення зобов`язань ОСОБА_8 Рішення у господарській справі за участю сторін не повинно братися до уваги у цій справі, оскільки для суду не є обов`язковою правова оцінка іншого суду. Докази укладення та оплати договорів страхування не подавалися до судів попередніх інстанцій і ними не вивчалися. Суди правильно встановили дотримання позивачем позовної давності. ОСОБА_2 звільнена за власним бажанням з ТОВ «Аптека № 39» 29 грудня 2010 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

31 серпня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я. посвідчено договір іпотеки, укладений між ТОВ «Аптека № 39» і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до договору іпотеки іпотекодержателем є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», іпотекодавцем - ТОВ «Аптека № 39», представником якого зазначена ОСОБА_2 Договір іпотеки укладено з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

За умовами договору іпотеки предметом іпотеки є нежиле приміщення АДРЕСА_1 , що є власністю ТОВ «Аптека № 39».

Відповідно до пункту 6.3.15 статуту ТОВ «Аптека № 39» у редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору, до компетенції зборів учасників товариства належить вирішення питання про купівлю чи продаж товариством нерухомості, укладення договорів у випадку, якщо їх сума перевищує суму, еквіваленту 500 000.00 грн.

Згідно з договором іпотеки ОСОБА_2 діяла від імені ТОВ «Аптека № 39» на підставі статуту, протоколу загальних зборів ТОВ «Аптека № 39» від 15 серпня 2007 року № 8 і протоколу від 02 серпня 2004 року №7.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, (далі - ЦПК України 2004 року) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України 2004 року не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У статті 20 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У справі позивач ТОВ «Аптека №39» звернувся до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з двома позовними вимогами:

- визнати недійсним договір іпотеки від 31 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Аптека № 39», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я.;

- покласти зобов`язання по забезпеченню виконання кредитного договору від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягнувши з них солідарно суму боргу 82 161,89 доларів США.

Відповідно до оспорюваного договору іпотеки від 31 серпня 2007 року, він був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Аптека № 39».

Враховуючи те, що позовна вимога про визнання недійсним договору іпотеки від 31 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Аптека № 39», стосується спору, який виник між двома юридичними особами, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на що суди попередніх інстанцій не звернули уваги.

Таким чином, провадження у справі за позовом ТОВ «Аптека № 39» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки від 31 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Аптека № 39», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я., слід закрити, роз`яснивши позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Судові рішення у справі в частині відмови у задоволенні позову про покладення зобов`язань по забезпеченню виконання кредитного договору від 31 серпня 2007 року № 014/0384/74/51553 на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнення з них солідарно суму боргу 82 161,89 доларів США не оскаржувалися та не переглядалися Верховним Судом у цьому касаційному провадженні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню у частині вимоги про визнання договору іпотеки недійсним, а провадження у справі у цій частині - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 414 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

У зв`язку із скасуванням рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року у частині визнання договору іпотеки недійсним і закриттям провадження у справі щодо цієї вимоги, підстави для поновлення дії його рішення відсутні.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судового рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно з частиною п`ятою та шостою статті 141 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 415, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року у частині визнання недійсним договору іпотеки скасувати та закрити провадження у справі.

Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека № 39», що позов про визнання недійсним договору іпотеки від 31 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека № 39» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов