Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 212/1128/16-ц

провадження № 61-17584св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , житлово-будівельний кооператив «Жовтень-4», виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, виконавчий комітет Криворізької міської ради Дніпропетровської області,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року у складі колегії суддів: Зубкової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , житлово-будівельного кооперативу «Жовтень-4» (далі - ЖБК «Жовтень-4»), виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Бурлак Р. О., про скасування реєстрації права власності на кооперативну квартиру та включення її до спадкового майна, визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої повинна була увійти квартира АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є вона та ОСОБА_3 . Між ними було досягнуто домовленості про поділ вказаної квартири, однак у кінці 2015 року вона дізналась, що ОСОБА_3 , всупереч досягнутих домовленостей, оформила права власності на цю квартиру на своє ім`я, як особа, яка сплатила пай за кооперативну квартиру у повному розмірі. Вказувала, що насправді пай за квартиру був сплачений її матір`ю та її чоловіком за час шлюбу, отже ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя та є предметом спадкування.

На підставі вказаного ОСОБА_1 просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , включити до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частини цієї квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року у складі судді Зіміна М. В. позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності від 18 вересня 2014 року № 15894122 на квартиру АДРЕСА_1 .

Включено до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_3 пайові внески до ЖБК «Жовтень-4» за спірну квартиру не сплачувала, оскільки пайові внески були сплачені її батьками у період перебування у шлюбі, отже ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя та входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 . Таким чином, право власності на спірну квартиру, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 , було безпідставно зареєстровано за ОСОБА_3 , тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2014 року № 15894122 підлягає скасуванню, оскільки спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , то з урахуванням положень частини першої статті 1267 ЦК України їх частки у спадковому майні є рівними, що є підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про включення кооперативної квартири до складу спадкового майна та визнання права власності скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 212,64 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування реєстрації права власності на кооперативну квартиру є законним і обґрунтованим та відповідає встановленим обставинам справи. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про включення кооперативної квартири до спадкового майна і визнання права власності, оскільки зверненню до суду з указаними вимогами повинно було передувати вирішення питання про видачу ОСОБА_1 нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, однак, відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та матеріали справи їх не містять.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року № 679/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанцій неповно з`ясовані усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджені та залишились без належної оцінки наявні у матеріалах справи докази. Так, судом не враховано, що відповідно до положень статті 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на цю квартиру, отже, у разі його смерті спадщина відкривається й на це майно. Вказане свідчить, що судом першої інстанції обґрунтовано визнано за нею як за спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частини спірної квартири.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про включення кооперативної квартири до складу спадкового майна та визнання права власності, тому в іншій частині рішення суду відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 липня 1965 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 .

У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 16 травня 1986 року змінила прізвище на ОСОБА_9.

27 лютого 1974 року було укладено шлюб між ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_13 .

У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради депутатів працюючих від 26 листопада 1974 року № 366 було затверджено ЖБК «Жовтень-4».

28 грудня 1976 року ОСОБА_11 було видано ордер № 416 на сім`ю із чотирьох осіб: ОСОБА_11 , дружина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на право зайняття трьох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 ЖБК «Жовтнеь-4».

Відповідно до статуту ЖБК «Жовтень-4» у редакції від 20 березня 2002 року членом ЖБК «Жовтень-4» багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_11 , після смерті якого спадщину прийняла дружина ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою ЖБК «Жовтень-4» від 11 серпня 2014 року пай за квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 7 800,00 рублів сплачено повністю. Перший пайовий внесок у розмірі 3 500,00 рублів сплачено у липні 1976 року, решта суми у розмірі 4 300,00 рублів сплачена у липні 1991 року.

18 вересня 2014 року державним реєстратором Винарчуком В. П. було прийнято рішення за № 15894122 про проведення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 18 вересня 2014 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України встановлено порядок подання заяви про прийняття спадщини.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).

У частинах першій, третій статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

У статті 4 ЦПК України 2004 року визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу ОСОБА_1 нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва.

Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та матеріали справи їх не містять.

Встановивши, що позивач не надала суду доказів того, що вона в установленому законом порядку подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та що нотаріус відмовив їй у видачі указаного свідоцтва, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про передчасність звернення ОСОБА_1 до суду з вимогами про включення кооперативної квартири до складу спадкового майна та визнання права власності.

При цьому апеляційним судом було роз`яснено позивачу право на звернення до суду із аналогічними позовними вимогами, у разі отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно.

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З урахуванням того, що вказані доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги, яким судами попередніх інстанцій надана належна оцінка, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта