КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/9684/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області в складі судді Борця Є.О., ухвалене в м. Бориспіль 24 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заява мотивована тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області знаходяться на виконанні два виконавчих листа № 2/359/114 від 22 вересня 2015 року, виданих Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1790 доларів США та 4435 доларів США. Дані виконавчі листи видані на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року, якою затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі про поділ майна подружжя. Згідно даної мирової угоди ОСОБА_1 визнав право ОСОБА_2 на грошову компенсацію вартості автомобіля у розмірі 39486 грн., що еквівалентно 1790 доларів США, та зобов`язався сплатити дані кошти до 31 серпня 2015 року. Також ОСОБА_1 визнав за ОСОБА_2 право на Ѕ частину депозитного вкладу у розмірі 8870 доларів США, та зобов`язався сплатити ОСОБА_2 на Ѕ його частину у розмірі 4435 доларів США до 31 серпня 2015 року. На підставі даних домовленостей між сторонами і було затверджено мирову угоду, яку він виконав, ухвалою суду.

Вважав, що виконавчі провадження за двома виконавчими листами по виконанню умов мирової угоди підлягають закриттю, оскільки мирова угода не відноситься до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Отже, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження винесені на підставі виконавчих документів, які не повинні існувати взагалі, оскільки видані без достатніх правових підстав.

В зв`язку із вищевикладеним просив визнати виконавчі листи № 2/359/114 від 22 вересня 2015 року, видані Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1790 доларів США та 4435 доларів США такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заявник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що всупереч обставинам та підставам, які викладені у його заяві, суд у своєму рішенні не надав конкретної правової оцінки тому, що на момент постановлення ухвали суду про затвердження мирової угоди зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, а у разі невиконання однією зі сторін зобов`язання за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Від представника Онищенко С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року у справі № 359/9684/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , серед умов якої, зокрема, наступні:

1. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 39486 грн., що еквівалентно 1790 доларів США та зобов`язується їй сплатити вказані кошти до 31 серпня 2015 року.

2. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на Ѕ частину депозитного вкладу у розмірі 8870 доларів США, розміщеного ним 16 червня 2014 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», депозитний договір SAMDNWFD400 та зобов`язується сплатити ОСОБА_2 його Ѕ частину у розмірі 4435 доларів США до 31 серпня 2015 року.

В зв`язку із визнанням мирової угоди судом закрито провадження в справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (а. с. 9 - 10).

22 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано два виконавчі листи у справі № 359/9684/14-ц, в полі «суд вирішив: (резолютивній частині рішення)» виконавчих документів зазначено: «Визнати мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , наступного змісту: 1. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 39486 грн., що еквівалентно 1790 доларів США та зобов`язується їй сплатити вказані кошти до 31 серпня 2015 року» та «Визнати мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , наступного змісту: 2. ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право на Ѕ частину депозитного вкладу у розмірі 8870 доларів США, розміщеного ним 16 червня 2014 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», депозитний договір SAMDNWFD400 та зобов`язується сплатити ОСОБА_2 його Ѕ частину у розмірі 4435 доларів США до 31 серпня 2015 року» (а. с. 43 - 44).

Постановою державного виконавця органу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 05 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48900609 про примусове виконання виконавчого листа № 2/359/114, виданого 22 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 боргу 1790 доларів США (а. с. 8).

Також постановою державного виконавця органу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 05 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48900566 про примусове виконання виконавчого листа № 2/359/114, виданого 22 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 боргу 2010 доларів США (а. с. 11).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, залишено без задоволення (а. с. 52 - 65).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що в період часу до 15 грудня 2017 року ухвала суду про визнання мирової угоди була судовим рішенням, яке підлягало примусовому виконанню. Крім того, задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, призведе до порушення принципу юридичної визначеності та порушення права стягувача на справедливий суд.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може повністю погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Частиною 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів) передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів), у виконавчому документі повинна бути зазначена резолютивна частина рішення.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів) передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів), відповідно до яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України в чинній редакції, підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишились аналогічними: суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент визнання мирової угоди та видачі виконавчих листів) відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 5 ст. 3 вказаного Закону раніше було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» було виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди такий вид судового рішення, як ухвала про визнання мирової угоди не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Водночас, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 127/2-1881/09, провадження № 61-16731св18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність прямої заборони до виконання державною виконавчою службою виконавчого документа, виданого на підставі ухвали суду про визнання мирової угоди, не звернувши увагу на те, що на момент визнання укладеної між сторонами мирової угоди ухвала суду про це не відносилася до рішень, які підлягали виконанню державною виконавчою службою, і що мирові угоди, затверджені судом, були спеціально вилучені із переліку рішень, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Не є правильними висновки суду першої інстанції, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року підлягала примусовому виконанню, оскільки зазначеною ухвалою визнано мирову угоду та закрито провадження в справі, однак будь-якого зобов`язання на сторін самою ухвалою не покладалось.

Не можна також погодитися із висновками суду першої інстанції, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, вже була предметом розгляду суду, в задоволенні якої йому було відмовлено, а отже задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої ним вдруге, призведе до фактичного перегляду рішень першої та касаційної інстанції та свавільного порушення принципу юридичної визначеності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в червні 2016 року звертався із вказаною заявою із інших підстав, а саме із матеріально-правових (відсутність боргу), а отже відмова в її задоволенні не має правового значення при зверненні ОСОБА_1 з іншою заявою, заявленою із процесуально-правових підстав (а. с. 48 - 65).

Передчасними є висновки суду першої інстанції, що задоволення заяви ОСОБА_1 призведе до того, що ухвала суду про визнання мирової угоди так і залишиться невиконаною на шкоду ОСОБА_2 та буде порушено її право на справедливий суд, гарантоване п. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд враховує, що дані обставини не позбавляють стягувача ОСОБА_2 звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про спонукання до виконання мирової угоди.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала як така, що не ґрунтується на законі, підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року скасувати і прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати виконавчі листи № 2/359/114 від 22 вересня 2015 року, видані Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1790 доларів США та 4435 доларів США такими, що не підлягають виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.