ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-2098/2005
Провадження № 22-ц/4820/1421/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-2098/2005 за апеляційною скаргою Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року (суддя ОСОБА_6) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Романюк Т.В. зазначала, що на примусовому виконанні у цьому ж відділі знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2098 про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

На її звернення щодо видачі у відповідності до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4 глави 15 Інструкції довідки за весь період стягнення з боржника аліментів, державним виконавцем відмовлено їй у видачі такої довідки та надано довідку з 26.03.2014 року - з часу відкриття виконавчого провадження у Красилівському РВДВС.

Скаржниця зазначає, що на її скарги на дії державного виконавця, вона отримала повідомлення про те, що надати довідку про стан заборгованості ОСОБА_2 по аліментах з 2005 року по червень 2014 року не є можливим, оскільки виконавчий документ не перебував у Красилівському районному відділі державної виконавчої служби, а виконавчі провадження, відповідно до яких немає можливості надати довідку про заборгованість із сплати аліментів помісячно знищені і підстав для їх відновлення немає.

ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця вона позбавлена можливості звернутись до суду із вимогами про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів з грудня 2005 року по травень 2014 року, що є грубим порушенням її прав. Тому, збільшивши вимоги скарги, ОСОБА_1 просила визнати незаконними дії державного виконавця Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Шибінської (Дереновської) Н.А . щодо необґрунтованої відмови у наданні довідки про заборгованість із сплати аліментів боржником ОСОБА_2 за період стягнення з 16.11.2005 року по 26.03.2014 року помісячно та зобов`язати державного виконавця видати їй вказану довідку.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними дії державного виконавця Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Шибінської (Дереновської) Н .А. щодо необґрунтованої відмови у наданні стягувачу ОСОБА_1 довідки про заборгованість із сплати аліментів боржником ОСОБА_2 за період стягнення з 16.11.2005 року по 26.03.2014 року помісячно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Красилівський РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства та помилкове застування до спірних правовідносин положень Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004 №38/5.

Апелянт вказує, що на момент завершення виконавчого провадження, а саме 29.07.2009 року, діяли норми Закону України «Про виконавче провадження», згідно ч. 5 ст. 20 якого у разі отримання державним виконавцем документального підтвердження про зміну або встановлення місяця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, останній надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання боржника, що у відповідності із п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було зроблено державним виконавцем після встановлення ним в ході примусового виконання виконавчого провадження місця проживання боржника у м. Хмельницькому. Тому, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким в задоволені скарги відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 вересня 2019 року зазначену цивільну справу з апеляційного розгляду знято та направлено до Красилівського районного суду для ухвалення додаткового судового рішення щодо вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця надати довідку про заборгованість із сплати аліментів за весь період їх стягнення.

Листом від 03.10.2019 року Красилівським районним судом повернуто цивільну справу за апеляційною скаргою Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області на ухвалу Красилівського районного суду від 27 травня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця без виконання з тих підстав, що суддю ОСОБА_6 звільнено у відставку в зв`язку з чим склад суду для ухвалення додаткового рішення по цій справі відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України утворити неможливо.

Представник Красилівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Дмитришина В.В. підтримала апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 заперечила проти доводів апеляційної скарги та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явились, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Так, згідно ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Такі скарги розглядаються в порядку, передбаченому ст.ст. 447-450 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на примусовому виконанні у Красилівському РВДВС перебуває виконавчий лист №2-2098 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження та її окремого спецрозділу, який містить архівні дані про завершені виконавчі провадження встановлено, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа Красилівського районного суду від 12.12.2005 №2-2098 перебували на виконанні у відділі ДВС Красилівського районного управління юстиції у період з 20.12.2005 року по 29.07.2009 року (ВП №13960956); з 29.07.2009 року по 26.07.2010 року (ВП №14180541) та з 09.08.2010 року по 03.03.2014 року (ВП №208842266) у міському відділі ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Також в період з 26.03.2014 року по 23.05.2014 року цей виконавчий лист перебував у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві (ВП №42687575). Вказані виконавчі провадження були завершені та знищені відповідно до пункту 9.9.-9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року (а.с. 17, 18-19).

Державним виконавцем Красилівського районного відділу ДВС Дереновською Н.А. надано скаржниці довідку - розрахунок заборгованості з виплати аліментів по виконавчому листу №2-2098 від 12.12.2005 року за період з січня 2014 року по січень 2018 року (а.с.8)

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно виходив з того, що дії державного виконавця щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заборгованість зі сплати аліментів боржником за весь період стягнення з 16.11.2005 року по 26.03.2014 року помісячно з підстав завершення та знищення виконавчих проваджень є неправомірними, оскільки всі матеріали виконавчого провадження відповідно до п.п.2.4-2.9, 5.2 Порядку передачі виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 17.05.2004 прошиваються, пронумеровуються та разом із виконавчим листом передаються до органу ДВС за місцем проживання боржника, натомість підлягають знищенню ті, які залишились на зберіганні органу ДВС, з якого вони були передані в установленому законом порядку через 3 роки зберігання.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до п.10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на 29.07.2009 року та 26.07.2010 року) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пунктів 3.10, 3.11 Наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» після завершення виконавчого провадження виконавчий документ з відміткою про виконання (повне, часткове, про неможливість стягнення тощо) надсилається за належністю разом з відповідною постановою державного виконавця та супровідним листом, який підписується керівником органу державної виконавчої служби або його заступником. Відмітка про виконання завіряється підписом відповідальних осіб, що безпосередньо здійснювали виконання, із зазначенням їх посади, прізвища та ініціалів, а також скріплюється печаткою. Якщо стягнення проводилось на користь держави, у виконавчих документах зазначається розмір стягнутих коштів, а також дата та номер платіжного документа. Якщо стягнення проводилось на користь фізичних чи юридичних осіб, зазначається розмір стягнутих коштів за виконавчим документом.

Відповідно до п.7.5.2, 7.5.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, в редакції, що діяла у 2009 році, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.

Згідно з п.п 2.4.-2.9, 5.2 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004 N38/5 (далі Порядку), (втратив чинність лише 02.04.2012 року) матеріали виконавчого провадження передаються сформованими у хронологічному порядку за датами надходження документів, прошиті та пронумеровані, з описом документів. Про передачу матеріалів виконавчого провадження складається акт приймання-передавання, який підписується державним виконавцем, що передає, і державним виконавцем, що приймає провадження. У разі відсутності державного виконавця, на виконанні в якого перебувало виконавче провадження, акт підписується іншою посадовою особою, уповноваженою керівником відповідного органу ДВС.

В акті приймання-передавання вказуються номер виконавчого провадження, найменування сторін, характер стягнення та кількість документів, які в ньому перебувають. Акт приймання-передавання складається у двох примірниках, перший - долучається до матеріалів виконавчого провадження, яке передається, другий - залишається в органі ДВС разом з копіями інших матеріалів щодо приймання-передавання виконавчого провадження та долучається до відповідної номенклатурної справи органу ДВС. Державний виконавець, який приймає виконавче провадження, разом з актом приймання-передавання, у разі наявності, передає керівнику відповідного органу ДВС письмові зауваження щодо матеріалів виконавчого провадження. Одночасно з підписанням акта приймання-передавання державний виконавець виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження.

Постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження виноситься лише в разі передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого. У постанові про прийняття до виконання виконавчого провадження зазначається залишок суми, що підлягає стягненню, виконавчого збору, інші стягнення. Постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження. Акт приймання-передавання затверджується начальником органу ДВС чи виконавчої групи, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 12.12.2005 року за №2-2098 перебувало на виконанні у Красилівському РВДВС у період з 20.12.2005 року по 29.07.2009 року та з 09.08.2010 року по 03.03.2014 року та перебуває з 13.06.2014 року по даний час. І станом на 29.07.2009 року - на час передачі зазначеного виконавчого провадження на виконання до Хмельницького міського відділу ДВС і станом на 09.08.2010 року - на час передачі виконавчого провадження №208842266 з Хмельницького міського відділу ДВС до Красилівського районного відділу ДВС діяли положення п.п 2.4.-2.9, 5.2 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004 N38/5 (втратив чинність лише 02.04.2012 року), відповідно до яких передавалися матеріали виконавчого провадження сформованими у хронологічному порядку за датами надходження документів, прошиті та пронумеровані, з описом документів та складалися Акти приймання-передавання. А у постанові про прийняття до виконання виконавчого провадження, що надсилалася сторонам, зазначався залишок суми, що підлягає стягненню, виконавчого збору, інші стягнення.

На час передачі виконавчого провадження №208842266 з РВ ДВС Красилівського районного управління юстиції Голосіївському РВДВС у м. Києві 03.03.2014 року та на час передачі з Голосіївського РВДВС у м. Києві до РВ ДВС Красилівського районного управління юстиції 13.06.2014 року діяли положення глави VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Мінюсту від 02.04.2012, №512/5, відповідно до п.6.4. - 6.6 яких передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв`язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС. У постанові обов`язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів. При передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС державний виконавець або керівник виконавчої групи в день одержання матеріалів виконавчого провадження виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, яку надсилає сторонам виконавчого провадження із супровідним листом, у якому зазначає свій робочий телефон, дні прийому та місцезнаходження органу ДВС, до якого передано виконавче провадження або при якому утворено виконавчу групу.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача, протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її в видачі. Форма довідки встановлена Міністерством юстиції України.

Згідно пункту 7 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заяви стягувача про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів орган державної виконавчої служби, приватний виконавець протягом трьох робочих днів видають стягувачу довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (далі - довідка) (додаток 16), яка скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Для видачі довідки виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до п.4 глави 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції чинній на час звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу довідки) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати та квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.

Враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження передаються від одного до другого органу ДВС, в тому числі виконавчий лист з відміткою про виконання рішення суду, а також те, що платежі є періодичними (один раз на місяць) - відмітки про сплату аліментів боржником станом на момент передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС мають бути зазначені на виконання рішення суду помісячно та зазначено загальну суму заборгованості, що було обов`язком державного виконавця, на виконанні якого перебувало виконавче провадження: №13960956; №14180541 та №208842266.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції пославшись на відповідні норми матеріального права обґрунтовано вважав, що до обов`язку державного виконавця Красилівського районного відділу ДВС, якому були передані матеріали виконавчих проваджень №13960956; №14180541 та №208842266 належало прийняття до виконання належним чином оформлених матеріалів цих проваджень, в тому числі довідки про заборгованість із сплати аліментів на момент відкриття виконавчого провадження та на момент його завершення, виконавчий лист із відмітками про стягнуті з боржника по-місячно суми аліментів, а також загальний борг станом на момент завершення виконавчого провадження, що не було дотримано державним виконавцем, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заборгованість зі сплати аліментів боржником за весь період їх стягнення.

Разом з тим, питання щодо зобов`язання державного виконавця Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області видати довідку про заборгованість із сплати аліментів за весь період стягнення, в тому числі за період з 16.11.2005 року по 26.03.2014 року помісячно підлягає вирішенню в загальному порядку.

Судова колегія вважає, що доводи апелянта про те, що на момент завершення виконавчого провадження, а саме 29.07.2009 року, діяли норми Закону України «Про виконавче провадження», якими керувався державний виконавець при виконанні зазначеного виконавчого провадження не заслуговують на увагу, адже на момент передачі виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 12.12.2005 року № 2-2098 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів до Красилівського районного відділу ДВС (09.08.2010 року) діяли положення Інструкції про проведення виконавчих дій та Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004 N38/5 (які втратили чинність на підставі наказу Мінюсту від 02.04.2012, №512/5), відповідно до яких до обов`язку державного виконавця належало прийняття до виконання належним чином оформлених матеріалів виконавчого провадження, в тому числі довідки про заборгованість із сплати аліментів на момент відкриття виконавчого провадження та на момент його завершення, виконавчий лист із відмітками про стягнуті з боржника по-місячно суми аліментів, а також загальний борг станом на момент завершення виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, власного тлумачення скаржником вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк