Справа № 310/4331/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , державного виконавця Іскри О.С., заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи Дона В ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Іскри О.С. та на дії начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Іскри О.С. та на дії начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, мотивуючи свої вимоги наступним. У відділі ДВС Бердянського МУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист № 310/4331/15-ц, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 15 березня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 залишку неповернутої частини позики за договором від 01 квітня 2011 року в сумі 1 362 885,00 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 64 500,00 доларів США, процентів в розмірі 864 606,85 грн., що еквівалентно 40 918,45 долларів США, всього 2 227 491,85 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 105 418,45 доларів США, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 82 117,31 грн. 29 вересня 2018 року було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця від 27 червня 2019 року описано та арештовано майно заявника, а саме належну ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,2 кв.м. В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та малолітні діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 липня 2019 року постановою державного виконавця призначений суб`єкт оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8 29 липня 2019 року був складений звіт № 105Б/19 про незалежну оцінку нерухомості і визначена ринкова вартість зазначеної квартири у сумі 495 430 грн. Листом від 31 липня 2019 року № 2819 ОСОБА_1 повідомлено, що державним виконавцем прийнято рішення щодо визначення вартості квартири у сумі 495 430 грн., яка була оскаржена заявником до суду. Одночасно ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до начальника відділу ДВС Бердянського МУЮ на бездіяльність державного виконавця щодо ігнорування тієї обставини, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані його малолітні діти, а тому державний виконавець повинен був діяти відповідно до п. 28 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року № 512/5, до скарги ним була долучена довідка про склад сім`ї, яка підтверджує місце реєстрації дітей. Відповідь на скаргу заявник не отримав. Крім того, раніше неодноразово державний виконавець повідомлялась про те, що цією квартирою користуються діти, їй надавалися підтверджуючі документи. Але, незважаючи на вказане, 09 вересня 2019 року з сайту ДП «СЕТАМ» ОСОБА_1 дізнався про те, що його квартира 06 вересня 2019 року виставлена на електронні торги організатором торгів ДП «СЕТАМ». Зазначив, що відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, який надається відповідно до закону. Натомість такий дозвіл органами опіки та піклування наданий не був, його копія відсутня в матеріалах виконавчого провадження. Таким чином, державний виконавець та начальник Бердянського відділу ДВС, достеменно знаючи, що в квартирі зареєстровані малолітні діти, допустили виставлення на електронні торги квартири АДРЕСА_2 , чим порушили права малолітніх дітей. При цьому, бездіяльність державного виконавця Іскри О.С. полягає в тому, що вона, маючи усі права, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не встановила та не перевірила документи та інформацію, надану боржником про те, що цією квартирою користуються малолітні діти, не звернулася та не отримала попередній дозвіл органів опіки та піклування на реалізацію квартири. Незаконні дії начальника Бердянського міськрайнного відділу ДВС Бердянського МУЮ полягають у тому, що ним затверджено та підписано заявку на реалізацію арештованого майна, незважаючи на надану інформацію та документи, підтверджуючі те, що квартирою користуються малолітні діти, та квартира передається державним виконавцем на реалізацію без попереднього дозволу органів опіки та піклування. Заявник вважає необхідним з метою захисту прав дітей, забезпечення охорони їх права на житло, зупинити реалізацію арештованого майна або зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до звернення органів та посадових осіб Бердянського відділу ДВС до органів опіки та піклування та отримання дозволу на реалізацію нерухомого майна, яким користуються малолітні діти. Просив задовольнити скаргу.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_2 скаргу підтримав з викладених в ній підстав. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Іскра О.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та пояснила, що в даному випадку нею виконані всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна. Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради було надано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_3 в реєстрі територіальної громади відсутня інформація щодо осіб віком до 18 років. Про всі дії, вчинені виконавцем, було належним чином повідомлено стягувача та боржника. Заявка щодо реалізації арештованої квартири була підписана на початку серпня, а заява боржника надійшла 14 серпня 2019 року, тобто після передання майна на реалізацію. При реалізації майна обов`язковою є довідка відділу реєстрації виконкому, а боржником була надана ксерокопія довідки житлосервіса. Вважає скаргу безпідставною та просила в її задоволенні відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.

Представник заінтересованої особи Дон В ОСОБА_9 О. пояснив, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що відповідно до Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання. Після набрання рішенням законної сили боржником не здійснено жодної оплати в рахунок погашення боргу. В даному випадку державним виконавцем під час підготовки та направлення документів для продажу арештованої квартири в ДП «СЕТАМ» виконані всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Вважає, що дії боржника направлені на невиконання рішення суду.

Представник заінтересованої особи ДП «СЕТАМ», повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Судом в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками процесу доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі виконавчого листа № 310/4331/15-ц, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 15 березня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 залишку неповернутої частини позики за договором від 01 квітня 2011 року в сумі 1 362 885,00 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 64 500,00 доларів США, процентів в розмірі 864 606,85 грн., що еквівалентно 40 918,45 долларів США, всього 2 227 491,85 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 105 418,45 доларів США, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 82 117,31 грн., постановою державного виконавця Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ і Запорізькій області від 29 серпня 2018 року було відкрито виконавче провадження.

На запит державного виконавця відділом реєстрації виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області 27 червня 2019 року надана інформація про те, що згідно даних реєстру територіальної громади м. Бердянська за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, в реєстрі територіальної громади Бердянської міської ради відсутня інформація щодо осіб віком до 18 років.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29 травня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . На зворотному боці свідоцтва є штамп, відповідно до якого з 06 червня 2012 року зареєстровано місце проживання дитини за адресою: АДРЕСА_4 зміни назви АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 .

Як вбачається з довідки КП БМР «Житлосервіс-2а» № 2531 від 13 серпня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи № 14214 та № 14213 від 30 серпня 2019 року, виданих відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за вказаною адресою.

18 серпня 2017 року та 11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звертався до державних виконавців з письмовими поясненнями, в яких зазначав, що квартирою АДРЕСА_2 користуються його діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, 14 серпня 2019 року заявник письмово повідомив державного виконавця про оскарження ним результатів оцінки квартири.

ОСОБА_1 14 серпня 2019 року подав скаргу начальнику Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області, в якій він просив відкласти проведення виконавчих дій та зробити відповідні запити з метою встановлення місця реєстрації дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_6

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року було зупинено реалізацію арештованого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № 57101310 до розгляду по суті даної справи за скаргою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 176 СК України, батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. При цьому, права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири).

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї власника житлового приміщення - мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником.

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Згідно із п. 28 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 розділу ІІ. Порядку реалізації арештованого майна від 29 вересня 2016 року виконавець, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявку подає разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Іскри О.С. в частині не отримання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію арештованого майна, в якому зареєстровані малолітні діти, не правомірні; підстави для зупинення стягнення по виконавчому провадженню, відкритому на підставі виконавчого лист № 310/4331/15-ц, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 15 березня 2016 року, відсутні, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо затвердження та підписання заявки на реалізацію арештованого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , незаконними.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Іскри О.С. щодо не виконання вимог п. 28 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року № 512/5, яка полягає у не зверненні до органів опіки та піклування та не отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування на реалізацію трикімнатної квартири АДРЕСА_2

Зобов`язати державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Іскру О.С. звернутися до органів опіки та піклування за попереднім дозволом (чи відмовою) на реалізацію трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , якою користуються малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2019 року.

Суддя О. М. Вірченко