Провадження №2/225/1119/2019
Справа №225/5906/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив наступне.

Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному житловому будинку окрім нього зареєстрований його син - відповідач ОСОБА_2 З 2004 року відповідач став проживати окремо, у 2014 році взагалі переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації де безперервно мешкає по теперішній. З того часу відповідач до м. Торецька не повертався та за адресою своєї реєстрації більше не проживав. Збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, у зв`язку з цим він змушений звернутись до суду із зазначеним позовом.

Позивач до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача за довіреністю до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.

У відповідності до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового будинку також визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується також довідкою КП «БТІ м.Торецька» №199 від 27.08.2019 року (а.с.7-8).

Згідно довідки про склад сім`ї №02-33/1678 від 13.08.2019 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач - ОСОБА_1 , 1949 року народження, син - ОСОБА_3 , 1975 року народження та син - відповідач ОСОБА_2 , 1986 року народження (а.с.9).

З акту вуличного комітету №02-29/1211 від 30.08.2019 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не проживає з 2004 року (а.с.10).

Згідно частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача ОСОБА_1 оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач як власник будинку, позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв`язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача.

Відтак, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Качаленко