Справа №727/5042/19
Провадження №2/718/559/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представників відповідача Ройку А.В . , Василик І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чернівецької області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду-,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.2015 року співробітники Управління МВС України в Чернівецькій області затримали ОСОБА_1 , а уже 02.04.2015 року повідомили про підозру в рамках кримінального провадження №0000363 від 24.03.2015 р. за ч. 4 ст.27, ч.1 ст. 369 КК України. 14.09.2015 року було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якого було змінено кваліфікацію за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3 КК України. 23.09.2015 року було вручено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000363 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3 КК України.

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2016 р. ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України, виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 08.06.2017 р. було залишено без змін вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2016 р.

Ухвалою Верховного суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду залишено без змін Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 08 червня 2017 та вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2016 р.

Вказує, що незаконного перебував під слідством і судом з 01.04.2015 по 03.10.2018 року. В результаті зазначених незаконних дій по відношенню до позивача, останній зазнав сильних моральних страждань. Зокрема, отримав моральне тавро «корупціонер». Був змушений звільнитися з місця роботи та проблематично було влаштуватися на нормальну роботу за спеціальністю, до поки не був остаточно виправданий. Також позивач відмічає, що після звільнення він почуває погіршення здоров`я, а саме - розлади сну, зору, головні болі, стискання в області серця, гіпертонія.

Позивач оцінює розмір моральної шкоди в суму 500 000 грн. При цьому він виходить із характеру і тривалості страждань, яких він зазнав внаслідок незаконного обвинувачення, перебування під слідством, судом та відбуваючи покарання за злочини, яких він не вчиняв.

Просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Саламандик А.І. підтримали заявлені вимоги з наведених підстав.

Представник відповідача- прокуратури Кіцманської місцевої прокуратури Ройку А.В. позов не визнав та суду пояснив, що не має підстав, щодо відшкодування моральної шкоди. Позивачем не наведено доказів і не підтверджено, що його було звільнено з роботи за станом здоров`я.

Представник відповідача- Державної Казначейської служби України Василик І.С . позов не визнала та суду пояснила, що хвороба у позивача виникла з дитинства і вважати, що він хворів знаходячись під слідством є неправильним, бо він мав можливість пересуватись і спілкуватись.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.04.2015 року ОСОБА_1 був затриманий, а 02.04.2015 року йому повідомили про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 1 ст. 369 КК України.(а. с. 12-15)

14.09.2015 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якого було змінено кваліфікацію за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3 КК України (а. с. 16-19).

23.09.2015 року складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000363 від 24.03.2015 р. за ч. 4 ст.27, ч.1 ст. 368-3 КК України відносно ОСОБА_1 (а. с. 20-22)

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2019 року ОСОБА_1 обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України, виправдано.(а. с. 23-27)

Згідно ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 08.06.2017 р. було залишено без змін вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2016 р.(а. с. 28-36)

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2018 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.07.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 08.06.2017 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін. (а. с. 37-44)

Доводи ОСОБА_1 , що він перебував під слідством і судом з 01.04.2015 по 03.10.2018 року, суд, вважає помилковим, так як відповідно до ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 08.06.2017 року, дане рішення вступило в законну силу 08.06.2017 року, тому час перебування під слідством слід рахувати з 01.04.2015 року по 08.06.2017 року.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено з 01 січня 2017 року мінімальну заробітну плату у розмірі 3 200 грн.

ОСОБА_1 незаконно перебував під слідством та судом протягом 26 місяців, чим йому було завдано моральної шкоди, що мало для нього негативні наслідки та суттєво вплинуло на його психоемоційний стан, а також вимагало додаткових зусиль для організації його життя.

Однак, виходячи з того, що за кожен місяць перебування під слідством чи судом для вирахування суми моральної шкоди необхідно виходити з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць такого перебування, визначаючи її в розмірі 83200 грн., та суд її вважає, як мінімальний розмір відшкодування такої моральної шкоди.

Максимальний розмір відшкодування указаної шкоди законом не установлений, однак має визначатися компетентним органом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, з урахуванням при цьому вимог розумності та справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Так, період перебування ОСОБА_1 під слідством і судом з 01.04.2015 року по 08.06.2017 року, а тому розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 83 200 грн.

Однак, враховуючи всі обставини даної справи, обсяг заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість його моральних страждань внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, перебування протягом тривалого часу під слідством та судом, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що з урахуванням засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 250 тис. грн.

Отже, при визначенні розміру моральної шкоди, враховуючи не лише строк перебування позивача ОСОБА_1 під слідством та судом повних 26 місяців, а також його стан здоров`я, ту обставину, що він перебував під слідством і був позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов`язки та надавати моральну підтримку та матеріальну допомогу родині, що завдало йому та його родині моральних страждань.

Враховуючи викладене, ст.ст.56, 62 Конституції України, ст.ст.16, 23, 1167, 1176 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 223, 259, 263, 264, 265 268, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Кіцманським РВ УМВС України України в Чернівецькій області 07.07.2009 року, що проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (двісті АДРЕСА_2 ) гривень на відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями органів,що здійснюють оперативно-розшукову діяльність,органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2019 року.

Суддя: В.М.Мізюк