Дата документу 07.11.2019 Справа № 310/2145/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3216/19 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко А.І.
Є.У.№ 310/2145/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 31.01.2018 року він купив будинок АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 і 16.04.2018 уклав з відповідачем договір про газопостачання. 10.07.2018 року співробітники ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та виявили факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, про що був складений акт про порушення №000557. Того ж дня був складений протокол №000182 про направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку. Згодом, він отримав від відповідача лист від 08.08.2018 року з додатками, в якому було зазначено, що комісією було розглянуто вищевказаний акт про порушення та був здійснений перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 31.01.2018 року по 30.06.2018 року на суму 43620,65 грн. Посилаючись на те, що в будинку він не проживає, газом не користується, в роботу лічильника не втручався, а також на недоведеність факту втручання в роботу лічильника, просив визнати дії ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» із нарахування вартості необлікованого споживання газу неправомірними.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов помилкового висновку про правомірність дій відповідача.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на виконання вимог статті 360 ЦПК України надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення зі сторони відповідача як оператора ГРМ в частині виявлення несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, складення акту про порушення, процедури його розгляду, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2018 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою.

04.06.2013 року в будинку позивача був установлений лічильник газу марки «САМГАЗ» типорозміру G-4 зав. №2652773, що підтверджується актом №003881 від 04.06.2013 року про встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту.

Місця пломбування зазначені у настанові з експлуатації лічильника САМГАЗ СМУК. 407369 РЄ . Міжповірочний інтервал лічильника складає 8 років.

10.07.2018 року працівниками ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на об`єкті споживання позивача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ відсутність охоронної пломби.

Відповідно до п.п. 2 п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРМ, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про пошкодження ЗВТ (лічильника газу).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Згідно із п.п. 1, 2 гл. 10 розділу Х Кодексу ГРМ, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу.

10.07.2018 року лічильник газу демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол №000182 від 10.07.2018 року про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.

За результатами проведеної експертизи комісією, створеною у порядку глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, у присутності споживача проведено експертизу ЗВТ. За наслідками проведення експертизи підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки шляхом порушення цілісності пломби державного повірника, внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства. Жодним з членів комісії окремої думки щодо результатів експертизи не висловлено. Під час проведення експертизи застосовувалась фотозйомка.

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу зокрема належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

У відповідності до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

З урахуванням виявленням факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №000557 від 10.07.2018 року, що відображено у протоколі №1658 від 27.07.2018 року (копія наявна у матеріалах справи).

У відповідності до п. 7.1. рекомендацій ДЕРЖАСТАНДАРТ України «Лічильника газу побутові. методи та засоби повірки» Р-50-071-98 позитивні результати повірки засвідчують підписами повірника відбитками повірочного тавра у паспортах та на пломбах лічильника.

Саме наявність відбитків пломб з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та відбитків пломб заводу виробника у місцях пломбування (пломбах) лічильника дає можливість використання лічильника газу як фізичного об`єкта в якості засобу вимірювальної техніки, який має нормовані метрологічні характеристики, і може бути застосований для визначення об`єму спожитого природного газу.

Факт відсутності пломби державного повірника на лічильнику сам по собі і є кваліфікуючою ознакою того що лічильник (засіб вимірювальної техніки) експлуатується з порушенням законодавства. Тобто, відсутність (пошкодження) пломби є підставою, в розумінні вимог Кодексу газорозподільних систем, для визнання такого факту як несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Додатком 15 до Кодексу газорозподільних систем визначено якщо споживач (фізична особа) використовував в неопалювальний період опалювальні прилади (крім опалювально-варильних печей чи кухонних вогнищ), граничний обсяг споживання має становити 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.

Зважаючи на вищезазначене, позивачу обґрунтовано здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 Кодексу) з 31.01.2018 року по 30.06.2018 року з урахуванням усіх газових приладів (плита газова - 1 шт., газовий котел 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 4 особи ) та опалювальної площі (82,9 м2).

Іншого розрахунку ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надавалося.

Установивши, що факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника відсутність охоронної пломби підтверджується належними і допустимими доказами, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про правомірність дій відповідача і у відповідності із зібраними справі доказами з дотриманням норм матеріального і процесуального права відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач в будинку фактично не проживає, оскільки в ньому проводиться капітальний ремонт, не є підставою для визнання дій відповідача неправомірними. Вказана обставина не звільняє відповідача як споживача послуг газопостачання від відповідальності за порушення цілісності пломби на приладу обліку природного газу.

Із заявою про припинення газопостачання на період проведення ремонтних робіт позивач до ПАТ «Запоріжгаз» не звертався, а отже підстав для зменшення суми нарахування за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченко Дем`яна Дем`яновича залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: