АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

30 жовтня 2019 року

м. Чернівці

cправа № 727/8118/19

провадження № 822/1016/19-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Перепелюк І.Б., Половінкіної Н.Ю.

секретар Ковальчук Н.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 вересня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Чебан В.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

Просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

В заяві посилається на те, що має намір звернутись в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначає, що ОСОБА_3 може відчужити вказану квартиру, і це може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник не виконав вимоги суд викладені в ухвалі від 29 липня 2019 року про залишення заяви без руху, а тому її слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд першої інстанції не повинен був залишати заяву про забезпечення позову без руху і надавати заявнику строк для усунення недоліків, а потім визнавати неподаною та повертати заявнику із вказаних підстав.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 липня 2019 року заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 вересня 2019 року заяву визнано неподаною та повернуто її заявнику

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені статтею 151 ЦПК України.

Зокрема, виходячи з вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції проте, що вона не відповідає вимог статті 151 ЦПК України.

Як вбачається із змісту заяви, то в ній не зазначено заявником предмет та ціну позову, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, також заявник необгрунтував необхідність накладення арешту на вказану квартиру.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення в майбутньому без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 жовтня 2018 по справі №183/5864/17-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульований ст. 153 цього Кодексу, зокрема, частиною 9 якої визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, у разі подання заяви про забезпечення позову без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України така заява ухвалою суду повертається заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 липня 2019 року вищевказану заяву залишено без руху, в зв`язку тим, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків зазначеної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, на підставі ст.185 ЦПК України, визнано неподаною та повернуто заявнику.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву ОСОБА_1 , на підставі ст. 185 ЦПК України, залишив поза увагою ту обставину, що підстави для повернення вказаної заяви визначені ч. 9 ст. 153 ЦПК України, а ст. 185 ЦПК України регламентує підстави для повернення позовної заяви.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни ухвали суду з підстав, які викладені в мотивувальній частині постанови.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника можливості повторно звернутися до суду з такою заявою після усунення умов, що були підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 вересня 2019 року змінити з підстав, які викладені в мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 05 листопада 2019 року.

Головуючий (підпис) М.І. Кулянда

Судді (підпис) І.Б. Перепелюк

(підпис) Н.Ю. Половінкіна

З оригіналом згідно: