Провадження № 2/760/6841/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/5 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який 14 березня 2005 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г., яким усе своє майно заповів йому.

Спадкове майно складається з 3/5 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належали померлому на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003 року.

18 січня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. з заявою про прийняття спадщини, а 20 червня 2019 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, з заявою про прийняття спадщини звернувся також онук спадкодавця ОСОБА_3

Дружина спадкодавця - ОСОБА_5 відмовилася від прийняття обов`язкової частки у спадковому майні.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. від 20 червня 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем.

Отримавши право власності на частину вказаного будинку на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003 року, ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку його в Бюро інвентаризації м. Києва не зареєстрував.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначав, що позов визнає та просить розглядати справу в його відсутності.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. ст.1297, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 14196.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Право власності на дану частину будинку було визнано за померлим на підставі рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003 року.

14 березня 2005 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г., яким усе своє майно заповів позивачу.

За заявою позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. була заведена спадкова справа до майна померлого за № 3/2019.

Заявою від 18 січня 2019 року дружина померлого - ОСОБА_5 заявила про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні.

05 червня 2019 року з заявою про прийняття спадщини звернувся також онук померлого - відповідач у справі.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. від 20 червня 2019 року № 18402-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2019 № 149 від 01 лютого 2019 року підтверджено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6

Інша частина будинку в Бюро не зареєстрована.

Таким чином, своє право власності на вказану частину будинку на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003 року, померлий не зареєстрував.

Відповідно до ст. ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З копії спадкової справи № 764/2016 вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька за складеним ним заповітом.

/ а. с. 6 - 7, 9 - 12, 52 - 53, 49 - 84 /

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 року, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність реєстрації права власності на майно, що належало спадкодавцю, не позбавляє права спадкоємців на спадкове майно.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту цивільний прав визначено ст.16 ЦК України, згідно з п.1 ч.2 якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 15,16, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва