ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1844/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/28410/18 заапеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2019 року (суддя Логінова С.М.) у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) вказувало, що 01.09.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, оформивши Заяву №б/н. від 01.09.2016 року та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначав, що ним були виконанні усі взяті на себе зобов`язання за Договором, тоді як відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку із чим виникла заборгованість станом на 18.11.2018 року у розмірі 23902,06грн. з яких: 4520,47 грн. - тіло кредиту; 5631,44 грн. - відсотки за користування кредитом; 12135,77 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1114,38 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 23902 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.09.2016 року та судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.09.2016 року в сумі 4520,47 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року в цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку. Свої доводи мотивує тим, що враховуючи наявність між сторонами договірних кредитних правовідносин, часткового виконання відповідачем зобов`язань по сплаті заборгованості, передбачений розмір відсотків за користування позикою та відповідальність за порушення зобов`язань згідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог про стягнення заборгованості та фактично звільнив відповідача від виконання його обов`язків зі сплати процентів за користування кредитними коштами. На думку апелянта встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Крім того, оскаржуваним рішенням суд, нехтуючи принципами платності кредитного договору, наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та в цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» оскаржує зазначене рішення в частині відмови у позові щодо стягнення відсотків. В решті рішення сторонами не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Так, судом першої інстанції встановлено, що факт укладення між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 кредитного договору від 01 вересня 2016 року підтверджується письмовою анкетою - заявою позичальника, підписаною уповноваженою банком особою та відповідачем. У цій анкеті - заяві зазначається, що позичальник приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. Та ОСОБА_2 засвідчив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті Приватбанку - www.privatbank.ua) та погоджується з ними і зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с. 7).

Позивач також посилався на те, що відповідач користувався картковим рахунком і використовував кредитні кошти, цим самим прийняв пропозицію Банку та уклав кредитний договір. І оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконував, тому станом на 18 листопада 2018 року загальна сума боргу за кредитним договором становила 23902,06 грн. з яких: 4520,47 грн. - тіло кредиту; 5631,44 грн. - відсотки за користування кредитом; 12135,77 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1114,38 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволені позову щодо сплати процентів, суд першої інстанції вірно виходив з недоведеності позовних вимог, адже позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи, на які посилається Банк є складовою укладеного між сторонами кредитного договору.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Із заяви позичальника ОСОБА_1 від 01 вересня 2016 року вбачається, що в ній процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складову повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані Банком витяг з Тарифів Банку і витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сплата відсотків прямо не передбачена в анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 , яка безпосередньо підписана останнім, а витяг з Тарифів Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем, не містять підпису відповідача, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вони не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

А тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення в частині відмови у стягненні із відповідача процентів є такими, що не заслуговують на увагу.

Помилковим є посилання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин позицію Верховного Суду, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, адже відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Також, доводи апелянта про те, що відповідачем не оспорювався та не визнавався недійним договір №б/з від 01.09.2016 року, що свідчить про згоду позичальника з усіма умовами договору, в тому числі щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами не приймається судом, адже ОСОБА_1 своєї позиції відносно підстав та предмету позову не висловлював, будь - яких заяв по суті справи не подавав, тому відсутні підстави для висновку про визнання останнім позовних вимог. Крім того, звернення із позовом є правом, а не обов`язком, яким сторона користується на власний розсуд і відсутність такого позову не може бути підставою для задоволення вимог про стягнення кредитного боргу.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо можливості стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з відповідача процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України, оскільки такі вимоги позивачем у суді першої інстанції заявлені не були. Як вбачається із змісту позовної заяви Банк зазначав, що розмір процентів, які слід стягнути із ОСОБА_1 є договірними. За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк