"01" листопада 2019 р. Справа № 2-2492/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у справі його правонаступником за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з зазначеною заявою, на обґрунтування якої зазначив, що рішенням Вишгородського районного суду від 21 лютого 2012 року між ПАТ «Кредитпромбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 949/К, відповідно до якого «ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал»,а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за вказаними договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту №49.28.1/158/08-А. Просив замінити вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цій справі.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, на користь ПАТ «Кредитпромбанк» солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 120 658 грн. 69 коп., а також судові витрати, а всього 121 865 грн. 28 коп.

На підставі вказаного рішення, 28 травня 2012 року, Вишгородським районним судом було представнику ПАТ «Кредитпромбанк» було видано виконавчий лист.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 949/К, відповідно до якого «ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту № 49.28.1/158/08-А.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частиною першою статті 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2.3 договору укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року, права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акту приймання передачі прав вимоги.

Однак даний акт приймання передачі прав вимоги, саме за кредитними договором № 49.28.1/158/08-А, який би містив всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами суду не наданий. Інших доказів, в тому числі виконавчий лист, інформацію щодо стадії виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ про стягнення заборгованості судом видавався ще у 2012, заявником суду не надано.

Крім того, ухвалами цього ж від 09 січня 2014 року, 17 лютого 2017 року та 01 квітня 2019 року у задоволенні заяв про заміну сторони виконавчого провадження з відмовлено з цих самих підстав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає їх неналежними, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні такою, що задоволенню не підлягає, оскільки з наданих заявником матеріалів факт зміни первісного стягувача саме за кредитним договором № 49.28.1/158/08-А, встановити неможливо.

Відтак у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя