Номер провадження: 22-ц/813/1325/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним ,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в якому просив суд, визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №0 від 14.09.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м.Одеси.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року поновлено строк апеляційного оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. Підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції закінчено. Призначено розгляд справи у приміщені Одеського апеляційного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу, ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року залишити без змін.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник банку, скаржник до суду не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу суду про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання 13 листопада 2018 року позивач не з`явився, що є черговою повторною неявкою позивача в судові засідання 01.08.2018 року, 17.09.2018 року, про час, дату і місце яких позивач був повідомлений належним чином.

Проте, такий висновок суду є передчасним, оскільки не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Так, відповідно до матеріалів справи, останні два судових засідання призначалися на 17.09.2018 року та на 13.11.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що на а.с. 107 міститься рекомендоване повідомлення разом із конвертом на ім`я « ОСОБА_1 » про не вручення йому поштового відправлення на судове засідання, яке судом було призначено на 17.09.2018 року, із відміткою «Укрпошта» - «За закінченням встановленого строку зберігання».

Наступне судове засідання, було призначене на 13.11.2018 року.

Однак, згідно матеріалів справи, а саме а.с. 111, судова повістка разом із конвертом на ім`я « ОСОБА_1 » знову повернулася на адресу суду про не вручення йому поштового відправлення на судове засідання на 13.11.2018 року, із відміткою «Укрпошта» - «За закінченням встановленого строку зберігання».

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 також зазначає, що відомостей про належне повідомлення його про час та місце розгляду справи, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, посилання в оскаржуваній ухвалі суду про те, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача за адресою місця знаходження, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для залишення без розгляду позовної заяви в зв`язку з повторною неявкою без поважних причин позивача, а тому вказана ухвала суду не може залишатися в силі і на підставі ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де Рада Каванилес проти Іспанії); Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду. Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою», якщо доступ до суду обмежений законом чи практикою суду (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

Суд досліджує, чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

З огляду на наведене, з метою уникнення порушення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів вважає, що надмірний формалізм у вказаній справі, з урахуванням предмету спору, може позбавити заявника права на належний захист його прав та інтересів.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2018 року - скасувати та справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.11.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда