Провадження № 2/127/3063/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 про скасування арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в серпні 2019 року до суду з позовом до Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про скасування арешту з майна.

Позов мотивований тим, що 18.08.2008 року Замостянським районним судом м. Вінниці було винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 в твердійй грошовій сумі в розмірі 200,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для громадянина України, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.05.2008 року та судовий збір на користь держави в розмірі 51,00 грн.

21.07.2010 року державним виконавцем Вінницького міського управління юстиції В.В. Дячук було винесено постанову серія НОМЕР_1 серія АА НОМЕР_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до виконавчого листа № 2-1902-2008, виданого 08.01.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці відповідно до вищезазначеного рішення та накладено арешт на майно, а саме: квартиру по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що на день подачі позову він повністю розрахувався по сплаті аліментів, однак незважаючи на те, що борг, у зв`язку із виникненням якого було накладено арешт на його майно та погашено у повному обсязі,арешт з майна не знято, що порушує його законні права та інтереси щодо розпорядження його майном.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою серія НОМЕР_1 , (знято з оригіналу: серія НОМЕР_3 ) державного виконавця В.В. Дячук відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.07.2010 року в межах виконавчого провадження № 19502016 відповідно до виконавчого листа № 2-1902-2008 виданого Замостянським районним судом м. Вінниця 08.01.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для громадянина України, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.05.2008 року на весь період інвалідності, в зв`язку з повним виконанням обов`язків в повному обсязі відповідно до рішення суду по сплату аліментів.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала.

Представник Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області згідно заяви просив розглянути справу без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.08.2008 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для громадянина України, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28 травня 2008 року. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.07.2010 року серії АН НОМЕР_4 943026, (знято з оригіналу: серія НОМЕР_3 ) встановлено, що з метою забезпечення виконання рішення суду необхідно накласти арешт на майно боржника, а саме квартиру по АДРЕСА_1 та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 19502016 з виконання виконавчого листа № 2-1902 від 08.01.2009 року переплата станом на 31.03.2019 року становить 2005,2 грн.

Відповідно до довідки Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області видно, що у даному відділі відкрито виконавче провадження № 19502016 стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для громадянина України, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.05.2008 року на весь термін інвалідності. Станом на 24.10.2019 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про виконавчепровадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментних платежів з боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Тобто, стягнення на майно можливе лише у випадку наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що проведення виконавцем дій на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Обмеження права власності боржника у виконавчому провадженні повинне бути обґрунтованим і не суперечити загальним принципам права, зокрема, щодо реалізації права власності, що закріплені у Конституції України та ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає, що арешт майна наразі є безпідставним та порушує цивільні права позивача щодо реалізації права власності належного йому майна, а тому позов в частині зняття арешту з майно позивача, накладеного в рамках виконавчого провадження № 19502016 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 про скасування арешту з майна задовольнити повністю.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою серія НОМЕР_1 , (знято з оригіналу: серія НОМЕР_3 ) державного виконавця В.В. Дячук відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.07.2010 року в межах виконавчого провадження № 19502016 відповідно до виконавчого листа № 2-1902-2008 виданого Замостянським районним судом м. Вінниця 08.01.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для громадянина України, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.05.2008 року на весь період інвалідності, в зв`язку з повним виконанням обов`язків в повному обсязі відповідно до рішення суду по сплату аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, , адреса: вул. Соборна, 15А, м. Вінниця.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя