ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 626/853/19

провадження № 22-ц/818/4272/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Котелевець А.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2019 року, ухвалене суддею Дудченко В.О., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 30 січня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановлених договором.Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором Банк виконав, надавши відповідачці кредитний ліміт у вказаному розмірі. Відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 27 лютого 2019 року мається заборгованість у розмірі 31111,55грн., яка складається з: 12528,92грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6414,58грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 - відсотки за нарахованими відсотками; 9532,18грн. - пеня; 500грн. - штраф (фіксована частина), 1457,69грн. - штраф (процентна складова), яку Банк просить стягнути з ОСОБА_1

У подальшому Банк подав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив наступне.

20 листопада 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановлених договором.Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором Банк виконав, надавши відповідачці кредитний ліміт у вказаному розмірі. Відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15 травня 2019 року мається заборгованість у розмірі 37197,66грн., яка складається з: 8714,31грн. - заборгованості за тілом кредиту; 10229,19грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 15028,47грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 978,18грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; 500грн. - штраф (фіксована частина), 1747,51грн. - штраф (процентна складова), яку Банк просить стягнути з ОСОБА_1

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав заяву про розгляду справи за відсутності представника Банку, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що кредит погашений ще 03 жовтня 2014 року.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач надав суду не уточнену позовну заяву, а повністю змінив предмет та підставу позову, що по суті є пред`явленням нового позову, оскільки позовні вимоги стосуються різних договорів, карткових рахунків і на підтвердження позовних вимог подані різні документи з різними сумами заборгованості. Одночасна зміна предмету та підстави позову не допускається. Крім того, уточнена позовна заява подана 29 травня 2019 року, тобто після того, як відбулися судові засідання 25 квітня 2019 року та 23 травня 2019 року. У зв`язку з чим уточнена позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки по суті вона є новим позовом, і розгляду підлягають заявлені раніше позовні вимоги, оскільки позивач від них не відмовився.

Оскільки за картковим рахунком від 30 січня 2014 року зобов`язання у ОСОБА_1 відсутні, а позивач не підтвердив належними доказами наявність заборгованості за договором від 30 січня 2014 року, тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Не погодившись із зазначеним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк»звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Банком надані належні докази на підтвердження своїх позовних вимог, в т.ч. розрахунок заборгованості, в якому зазначені суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору.

Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що вона не має боргових зобов`язань перед позивачем, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 30 січня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановлених договором.Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначає Банк свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитний ліміт у вищезазначеному розмірі. Разом з тим, відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 27 лютого 2019 року мається заборгованість у розмірі 31111,55грн., яка складається з: 12528,92грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6414,58грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 - відсотки за нарахованими відсотками; 9532,18грн. - пеня; 500грн. - штраф (фіксована частина), 1457,69грн. - штраф (процентна складова).

Згідно положень ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи Банком на підтвердження своїх вимог надано: заяву (анкету) на отримання кредиту від 30 січня 2014 року; розрахунок заборгованості за договором б/н від 30 січня 2014 року; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку.

Разом з тим, як вбачається із наданого Банком до позовної заяви розрахунку заборгованості, останній зроблений за період з 15 лютого 2013 року по 27 лютого 2019 року. При цьому, кредитний договір було укладено 30 січня 2014 року, тобто вже після виникнення заборгованості (15 лютого 2013 року).

Також Банком у подальшому, на підтвердження своїх позовних вимог, надавалася виписка по рахунку. Між тим ця виписка надана зовсім за інший період, а саме, з 01 січня 1999 року по 05 червня 2019 року.

З приводу вказаних обставин, Банком були надані письмові пояснення, в яких останній зазначає, що між ним та відповідачем було укладено три кредитних договори, а саме, перший кредитний договір було укладено 25 листопада 2008 року, а два інших 30 січня 2014 року. При цьому, 30 січня 2014 року було укладено один кредитний договір між Банком та ОСОБА_1 , як фізичною особою, а інший між Банком та ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем.

Банк зазначає, що підписання анкети - заяви No б/н від 30 січня 2014 року надавало можливість позичальнику - фізичній особі отримати в Банку кредитну картку "Універсальна Gold", перевести заборгованість з кредитної картки "Універсальна" на картку "Універсальна Gold" та користуватись кредитними коштами на більш вигідних умовах І ніж передбачено тарифами картки "Універсальна".

ОСОБА_1 погодилась на пропозицію Банку, підписала анкету - заяву як фізична особа та 25 серпня 2016 року отримала кредитну картку "Універсальна Gold" за № НОМЕР_1 , що підтверджується фотознімком позичальника з карткою від 25 серпня 2016 року.

Цього ж дня заборгованість за договором банківського обслуговування від 25 листопада 2008 року з кредитної картки "Універсальна" була переведена на картку "Універсальна Gold" № НОМЕР_1 .

Що стосується довідки про закриття рахунку, на яку посилається позивач, то вона стосується іншого кредитного договору, укладеного 30 січня 2014 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ФОП ОСОБА_1 , а не договору укладеного як з фізичною особою.

Як на підтвердження цих обставин, Банком надано: заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від ФОП ОСОБА_1 від 30 січня 2014 року; заява на відкриття рахунку на ОСОБА_1 ; виписка з ЄДРЮОФОП; заява про закриття поточного рахунку; довідка про закриття рахунку ОСОБА_1 .

Статтею 367 ЦПК України встановлені межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, ч.1 цієї статті передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між тим, ч.3 та 6 цієї встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, обставини та докази на які посилається Банк у своїх письмових пояснення, а саме кредитний договір від 25 листопада 2008 року, укладений між Банком та ОСОБА_1 , та кредитний договір від 30 січня 2014 року, укладений між Банком та ФОП ОСОБА_1 , не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, як свідчать матеріали справи, у травні 2019 року Банк звертався до суду першої інстанції із уточненою позовною заявою, в якій Банк, як на підставу позову посилався саме на договір від 25 листопада 2008 року. Проте, у мотивувальній частині рішення суду зазначено, що ця «уточнена» позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки по суті є новим позовом.

В цій частині рішення суду Банком не оскаржується; в апеляційній скарзі викладені обставини лише, що стосуються кредитного договору укладеного від 30 січня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 , як фізичною особою.

З урахуванням того, що надані Банком докази містять істотні суперечності, що унеможливлюють встановити наявність певної заборгованості відповідача перед Банком, а надані Банком нові докази не були предметом розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що банком не доведені заявлені позовні вимоги, а тому підстави для їх задоволення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у апеляційного суду відсутні повноваження про направлення справ на новий розгляд, рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового про залишення позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» без задоволення з інших підстав.

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення з інших підстав.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

А.В. Котелевець