Ухвала

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 758/5621/19

провадження №61-19176ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині вимог про розірвання шлюбу залишено без руху, в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини відмовлено у прийнятті позовної заяви до розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 липня 2019 року в частині відмови у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Незвіського Д. Я. на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Незвіський Д. Я., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо справа не підсудна даному суду, суд направляє її до іншого суду за правилами визначення підсудності.

Встановивши, що подана позовна заява в частині вимог про визначення місця проживання дитини непідсудна місцевому загальному суду та з врахуванням відсутності передбаченої процедури направлення позовної заяви до компетентного органу іноземної держави, суд першої інстанції відмовив у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_2 , вчинивши процесуальну дію не передбачену положеннями цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до статті 21 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 22 листопада 1995 року суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін. При наявності такої угоди суд припиняє провадження у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до наведення заперечень по суті позову. Виключна компетенція судів не може бути змінена угодою сторін. У випадку порушення провадження у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і на тих же підставах в судах обох Договірних Сторін, що компетентні відповідно до даного Договору, суд, який порушив справу пізніше, припиняє провадження.

Отже, за відсутності положень про передачу справи за підсудністю до іноземних судів, міжнародним договором передбачені способи встановлення компетенції судів Договірних Сторін.

Апеляційний суд дійшов до правильного висновку, що, відмовивши у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції позбавив заявника права звернення до суду, не врахувавши можливі способи встановлення компетенції судів Договірних Сторін за міжнародними договорами. Крім того, ним була постановлена ухвала, не передбачена Цивільним процесуальним кодексом.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що постановою апеляційного суду переглянуто ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 й вирішено процедурне питання, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Незвіського Д. Я.на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року є необґрунтованою. Крім того, постанова апеляційного суду не перешкоджає провадженню у справі та не порушує право особи на судовий захист, оскільки справа була направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Незвіського Дмитра Ярославовичана постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь