УХВАЛА

08 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 203/4195/16-ц

провадження № 61-19272 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів,

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року накладено арешт на спірний автомобіль та заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з його відчуження, зняттям з обліку, реконструкцією, переобладнанням, переуступленням права вимоги, здачею в оренду, прокат чи безкоштовне користування, заставою майна, майнових прав на вказаний транспортний засіб.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, в задоволенні клопотання відмовлено.

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення та просить скасувати його як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норми процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 389 ЦПК України в касаційному порядку після перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду першої інстанції, вказані в пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України.

Можливість оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в скасуванні забезпечення позову після її перегляду в апеляційному порядку чинним процесуальним законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко