Справа № 199/7520/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Руденко В.В.,при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлії Олександрівни про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Ю.О. звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/7520/15-ц від 03.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації 1/2 частини спільних грошових коштів подружжя в розмірі 603250,00 грн. (виконавче провадження № 59811748).

Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/7520/15-ц від 03.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини спільних грошових коштів подружжя в розмірі 603520,0 гри., старшим державним виконавцем 15.08.2019 року було відкрито виконавче провадження постанова про відкриття направлялась сторонам рекомендованим листом з повідомленням. Конверт, який направлявсь боржнику з постановою про відкриття виконавчого провадження за адресою АДРЕСА_1 яка була зазначена у заяві про відкриття виконавчого провадження, повернувся до відділу з відміткою «закінчення терміну зберігання».

15.08.2019 року направлено запити до ПФУ, ДФС. ДП «НАІС» щодо наявних зареєстрованих автотранспортних засобів.

Згідно відповідей ПФУ, ДФС, ДП «НАІС», які надійшли до відділу 16.08.2019 року боржник офіційно не працевлаштований, на обліку у ПФУ не перебуває, відкритих рахунків в установах банку не має, автотранспортні засоби не зареєстровані. У зв`язку із наявною заборгованістю державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, що підтверджується постановою про арешт майна боржника від 15.08.2019 р.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було встановлено, що за боржником зареєстровано на праві приватної власності гараж з погребом № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 27,7 кв.м. (1/2 частина гаражу з погребом №3 визнана за ОСОБА_1 ).

До старшого державного виконавця 15.10.2019 року надійшла заява стягувача, щодо реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., яка згідно рішення №199/7520/15-ц від 03.07.2017 року видане Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська визнано право власності за ОСОБА_2 .

Таким чином, боржником отримано на праві власності майно, яке є безспірним та підтверджено документально, проте боржником не зареєстровано право власності у Єдиному державному реєстрі нерухомого майна.

В результаті проведених державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого провадження встановлено, що боржник право власності, на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. не зареєстрував. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2019 р. та 29.10.2019 р., інформація щодо зареєстрованого за боржником майна відсутня. За даними ДП «НАІС» відповідно облікових даних комп`ютерної бази територіального сервісного центру станом на 29.10.2019 р., за боржником автотранспорт не зареєстровано.

У зв`язку з відсутністю іншого майна, окрім (1/2 частина гаражу з погребом №3 ) на яке може бути звернуто стягнення, враховуючи співмірність майна розміру боргу державний виконавець просив суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника, а саме 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Частиною 11 статті 440 ЦПК України, передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, з урахуванням вимог ст. 440 ЦПК України, судом виклик сторін та інших заінтересованих осіб по справі у судове засідання не здійснювався.

Розглянувши подання, вивчивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як наголошує ч.1, ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ч.1-2, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею шостою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року передбачено, що забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/7520/15-ц від 03.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації 1/2 частини спільних грошових коштів подружжя в розмірі 603250,00 грн. (виконавче провадження № 59811748).

Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/7520/15-ц від 03.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини спільних грошових коштів подружжя в розмірі 603520,0 гри., старшим державним виконавцем 15.08.2019 року було відкрито виконавче провадження, постанова про відкриття направлялась сторонам рекомендованим листом з повідомлення, таким чином боржник вважається повідомленим належним чином про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець мотивує подання тим, що ним встановлено, що боржник має право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , а згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2019 р. та 29.10.2019 р., інформація щодо зареєстрованого за боржником вказаного майна відсутня. Проте доказів належності вказаного майна боржнику державний виконавець суду не надав.

Крім того, відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було встановлено, що за боржником зареєстровано на праві приватної власності на гараж з погребом № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 27,7 кв.м. ( докази про належність 1/2 частини вказаного гаражу з погребом стягувану на підставі рішення суду державним виконавцем суду не надано).

Частиною 10 ст.440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Порядок Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження»(далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу, звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу, звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

В розумінні наведених норм Закону, звернення стягнення на житлові приміщення є крайнім заходом, до вчинення державним виконавцем всіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що звернення державного виконавця до суду саме з заявою про надання дозволу на звернення стягнення нерухомого майна не зареєстрованого на праві власності за боржником, не відповідає положенням ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не здійснено реалізацію іншого нерухомого майна - гаражу, а тому у задоволенні зазначеної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261, 353-354, 440 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Юлії Олександрівни про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя