ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року м. Херсон

справа № 648/3650/18

провадження № 22-ц/819/1702/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,

секретар: Шибінська А.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Рибас А.В., в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У листопаді 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач, як спадкоємець після Аксанова Марата, 28.03.2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки вона не подала у встановлений законом строк для прийняття спадщини відповідну заяву. Представник позивача вважав, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки ОСОБА_3 в період з 10.05.2013 року по 24.12.2014 року, перебував у Комунальному закладі «Каїрський психоневрологічний будинок-інтернат» Херсонської обласної ради, а позивачка тривалий час знаходилася за межами України. У зв`язку з наведеним, просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факт пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних на те причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі. Зазначив про те, що позивачка тривалий час знаходилася за кордоном у зв`язку з чим не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно свідоцтва про смерть від 12.12.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим (повторно) 23.03.2017 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.08.1988 року, Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданого Білозерською райдержадміністрацією Херсонської області 07.07.2008 року, ОСОБА_5 Марату, належить земельна ділянка площею 3,42 (три цілих сорок дві сотих) га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Відповідно до листа-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2017 року, державним нотаріусом Горностаївської державної нотаріальної контори Херсонської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Аксанова ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Відповідно до довідки з Виконавчого комітету Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області від 28.03.2017 року за №797, ОСОБА_3 , проживав постійно в Каїрському психоневрологічному будинку-інтернаті за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки Білозерської нотаріальної контори № 602/01-16 від 06.05.2019 року, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №4925489 від 27.09.2017 року та №56051326 від 06.05.2019 року, після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила даної норми можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані поважними (п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка як на поважність причин пропуску строку для подання заяви посилалася на те, що не змогла її подати через те, що тривалий час перебувала за кордоном. Разом з тим, зазначені обставини не можна вважати поважними в розумінні положень ст. 1272 ЦК України та такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, так, в разі перебування поза межами місця відкриття спадщини та впродовж визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка не була позбавлена можливості надіслати заяву про прийняття спадщини поштою із нотаріальним засвідченням справжності її підпису.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що позивачка виїхала за межі України вже після спливу визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Так, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а шестимісячний строк сплив 24.06.2015 року, а позивач виїхала за кордон 11.07.2015 року, що вбачається з її закордонного паспорту.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та які б підтверджували наявність обставин, що об`єктивно перешкодили їй своєчасно прийняти спадщину.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, з посиланням на правову позицію Верховного суду, викладену в постанові від 26.06.2019 року у справі № №565/1145/17, про те, що перебування на значній відстані від місця відкриття спадщини є поважною причиною пропуску строку для подання заяви, оскільки фактичні обставини у справах суттєво відрізняються. Так у справі №565/1145/17позивач не знав про наявність заповіту на його ім`я, а в даній справі позивачка, являючись спадкоємицею першої черги за законом та бувши обізнаною про смерть батька і наявність спадкового майна, без поважних на те причин не вчинила жодних дій для прийняття спадщини у визначений законом строк.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник відповідача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2019 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько