31.10.2019 Справа № 363/3242/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття ним спадщини нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . В зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не оформила правоустановчі документи на спадкове майно порушує питання про встановлення факту прийняття ним спадщини та визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Належність цього майна померлій стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 жовтня 1985 року, згідно якого будинок АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 належить ОСОБА_2

З рішення Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 1294-51-УІ від 10 вересня 2015 року вбачається, що на підставі рішення сесії Димерської селищної ради «Про перейменування вулиць в смт. Димер та с. Рикунь» назву АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 заповіла усе своє майно позивачу, що підтверджується заповітом від 23 жовтня 1985 року, посвідченим секретарем виконкому Димерської селищної ради народних депутатів Вишгородського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № ІІ-7/138 від 30 березня 1987 року після померлої ОСОБА_2 .

Згідно постанови Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області від 05 червня 2019 року видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно померлої ОСОБА_2 .

Як установлено вимогами діючої на той час ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

При цьому, згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Позивач є онуком спадкодавця та спадкоємцем за заповітом, який у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивач у суді довів, що право на житловий будинок належало спадкодавцеві, а відтак має бути ним успадковане.

Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку, визнання за ним прав на спадкування житлового будинку має відбутися в суді.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що у позивача відсутні умови для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно.

Разом з тим обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 548 ЦК України 1963 року, вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини і з цих підстав за ним слід визнати право власності на успадковане майно.

Щодо позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини, то суд вважає, зазначена вимога є недоцільною та не потребує встановлення даного факту, оскільки позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов - частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 200, 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 12 листопада 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Соборна, 19, .

Суддя