Справа № 188/329/18
Провадження № 2/188/549/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: представник Підлужний В.М., дов. від 17.07.2019р.

від відповідача: представник Анкудінов А.О.

від третьої особи-1: головний спеціаліст Воронежська П.Р., дов.

від 05.11.2019р.

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (правонаступник померлого ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петропавлівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (правонаступник померлого ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петропавлівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до якої позивач просить:

- встановити додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2012 року за № 67, видане нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в частині 1/2 всього спадкового майна;

- скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.08.2012 року, виданий ОСОБА_3 щодо права власності на земельну ділянку площею 10,3800 га, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Після скасування Дніпровським апеляційним судом ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 року про закриття провадження у справі, справа надійшла на новий розгляд.

11.11.2019 року в підготовчому судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху.

В обґрунтування клопотання зазначає, що позовна заява, на його думку, містить дві вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру, зокрема «скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.08.2012 року, виданий ОСОБА_3 щодо права власності на земельну ділянку площею 10,3800 га, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області», яка стосується скасування права власності об`єкта та має матеріальний характер, отже, в результаті цього, правонаступник позивача повинен сплатити судовий збір, в тому числі виходячи з дійсної вартості спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного, представник відповідача просив залишити позовну заяву без руху.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без руху, просив його задовольнити з обставин, викладених в клопотанні.

Представник позивача та третьої особи-1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначили, що позовна заява містить вимоги виключно немайнового характеру, які не оплачувались судовим збором, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та його правонаступника, на підставі ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з клопотанням, заслухавши в судовому засіданні представника відповідача, представника позивача та третьої особи-1, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить:

- встановити додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2012 року за № 67, видане нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в частині 1/2 всього спадкового майна;

- скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.08.2012 року, виданий ОСОБА_3 щодо права власності на земельну ділянку площею 10,3800 га, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

При поданні позовної заяви позивачем не було сплачено судовий збір на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, інваліди І та ІІ груп.

Оскільки позивач, на підставі довідки від 21.07.2015р., був інвалідом ІІ групи, він був правомірно звільнений від сплати судового збору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_2 помер, в зв`язку з чим ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 року замінено позивача по справі ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, посилання представника відповідача на виникнення у правонаступника позивача обов`язку щодо сплати судового збору на стадії початку розгляду позовної заяви є помилковим.

Також суд критично ставиться до зауваження представника відповідача на відсутність в позовній заяві ціни позову, в зв`язку з наявністю вимоги майнового характеру, що також вважає підставою для залишення позовної заяви без руху.

Так, частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При цьому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки такого збору для позовних заяв майнового та немайнового характеру та інших документів.

Водночас чинне законодавство не містить чіткого тлумачення визначень «вимога майнового» та «вимога немайнового» характеру.

Однак ВССУ у постанові Пленуму від 17.10.2014 № 10 «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснив, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК).

У даній справі особа звернулась до суду із позовними вимогами, які не мають вартісної оцінки в прямому її розумінні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Місюра