Справа № 277/471/19
РІШЕННЯ

іменем України

"13" травня 2019 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Вимоги мотивує тим, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності. В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який протягом багатьох років за вказаною вище адресою не проживає.

Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, яке належить їй.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно довідки Ємільчинської селищної ради №607 від 25.04.2019 року, значиться зареєстрованим в АДРЕСА_1 .

Згідно ксерокопії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155668209 від 08.02.2019 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №167, належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Із акту обстеження умов проживання від 09.04.2019 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , 1962 р . н. , який протягом багатьох років за вказаною вище адресою не проживає.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10.05.2019 року, наданих суду, слідує, що вони є сусідами позивачки ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і підтверджують той факт, що за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , однак за місцем реєстрації не проживає протягом тривалого часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України в справі №6-709цс16 слідує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за зазначеною адресою не проживає протягом багатьох років та втратив право користування житловим будинком, який розташований за вказаною вище адресою.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71. 72 ЖК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 13, 263, 265, 288, 350, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько