Справа № 487/2435/19
Провадження № 2/487/1442/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу №487/2435/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, третьої особи - ОСОБА_2 , житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» про визнання відмови в приватизації неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, третьої особи - ОСОБА_2 , житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» про визнання відмови Управління комунального майна Миколаївської міської ради,від 09.01.2019 року в приватизації кімнати АДРЕСА_2 загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. у гуртожитку по АДРЕСА_1 незаконною та зобов`язати Управління комунального майна Миколаївської міської ради провести приватизацію вищевказаної кімнати за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона разом із чоловіком ОСОБА_2 15.11.2018 року звернулись до відповідача із заявою про приватизацію кімнати АДРЕСА_2 та визнати її уповноваженим власником вказаного майна, до заяви були надані усі необхідні документи. Однак їм було в цьому відмовлено з посиланням на відсутність інформації про розмір та перелік наданих згідно ордера приміщень. Вказану відмову вважає незаконною. 17.02.2009 року ОСОБА_2 отримав ордер 000254 на житлове приміщення кімнату №9 у гуртожитку АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_2 за згодою власника був перереєстрований у кімнаті АДРЕСА_2 гуртожитку. Крім того, за рахунок приєднання приміщень загального користування та внутрішнього перепланування , загальна площа кімнати АДРЕСА_2 становить 54,9 кв.м., житлова площа 27,4 кв.м., кімната була прийнята в експлуатацію та основним квартиронаймачем її є ОСОБА_2 . Вказані зміни були внесені до технічної документації та 11.04.2016 року виготовлено новий технічний паспорт. 28.10.2015 року ОСОБА_2 надав нотаріальну згоду на приватизацію вказаної кімнати на її ім`я. ЖКП Миколаївської міської ради «Бриз» не заперечує проти приватизації, про що надало згоду. З 12.03.2009 року вона разом із ОСОБА_2 , проживають однією родиною, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, з 06.11.2013 року за згодою власника гуртожитку та ОСОБА_2 вона була зареєстрована за місцем свого фактичного проживання у кімнаті АДРЕСА_2 . Будь-якого іншого житла немає, житлові чеки не отримувала.

Ухвалою від 04.04.2019 року відкрите провадження у справі.

30.05.2019 року представник відповідача надав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

25.06.2019 року відповідач надав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що в ордері наданому до позову не зазначен розмір загальної площі та номер кімнати. Посилаючись на вимоги чинного законодавста та у зв`язку з тим, що загальна площа кімнати була збільшена за рахунок приєднання приміщень загального користування та внутрішнього перепланування, вважають, що це перешкоджає іншим співвласникам у правомірному користуванні приміщенням загального користування.

17.09.2019 року позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання і захисту усіх форм власності.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ордера №14 серії 000254 виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.02.2009 року, ОСОБА_2 надано право зайняти кімнату АДРЕСА_7 у гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Протоколом громадської комісії при міськвиконкомі з житлових питань №9 від 14.09.2010 року, на підставі наданих довідок Формі-3, актів про проживання, першим заступником міського голови Гранатуровим Ю., надано доручення перереєструвати за фактичним місцем проживання мешканців в гуртожитку по АДРЕСА_4 ,зокрема ОСОБА_2 у кімнату АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.04.1995 року Заводським відділом ЗАГСу м. Миколаєва, актовий запис №168, позивач ОСОБА_1 з 28.04.1995 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки ЖКП Миколаївської міської ради «Бриз»№337 від 09.10.2018 року та акту обстеження займаного приміщення №338 від 09.10.2018 року, у кімнаті АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 з 12.03.2009 року та його дружина ОСОБА_1 з 06.11.2013 року.

Розпорядженням адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №25р від 12.02.2016 року, на підставі протоколу засідання комісії з питань утримання житлово-комунального господарства та будівництва житлових та господарчих приміщень від 09.02.2016 року №3, заяви та матеріалів, підготовлених відділом комунального господарства і благоустрою адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради , керуючись п. 4.9.8 Положення про адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 12.12.2013 року №36/2 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 21.04.2011 року №5/3 «Про затвердження Положення про виконавчі органи Миколаївської міської ради та апарат Миколаївської міської ради», було прийнято в експлуатацію кімнату АДРЕСА_2 , двокімнатну, основним квартиронаймачем якої є ОСОБА_2 , збільшена загальна площа за рахунок приєднання приміщень загального користування та внутрішнього перепланування, загальна площа кімнати АДРЕСА_2 54,9 кв.м., житлова площа 27,4 кв.м., зобов`язано КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» внести зміни до технічної документації та Реєстраційної службі Миколаївського міського управління юстиції - зміни до об`єкта нерухомості.

11.04.2016 року за новими технічними характеристиками на кімнату АДРЕСА_2 КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» видано новий технічний паспорт.

09.10.2018 року між Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз», яке є балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 , укладеного договір №119 найму житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_2 загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Таким чином, суд встановив, що позивач на законних підставах вселилася у займане житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_2 гуртожитку, маючи відповідне право на його користування.

Відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», 15.11.2018 року позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 звернулися до Начальника управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради із заявою щодо передачі кімнати АДРЕСА_2 у приватну власність та уповноваженим власником визначити ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 надав згоду на приватизації кімнати АДРЕСА_2 , відповідно заяви від 28.10.2015 року, засвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М.

Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Бриз» не возражає проти приватизації кімнати АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №779 від 12.11.2015 року.

Мешканці гуртожитку по АДРЕСА_1 надали згоду ОСОБА_2 для введення в експлуатацію квартири (кімнати) після виконаних робіт, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. та не заперечують проти приватизації ОСОБА_1 кімнати АДРЕСА_2 .

Проте, Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради за №150/10.01-35/18 від 09.01.2019 року, було відмовлено у приватизації приміщення гуртожитку посилаючись на те, що у наданих документах відсутні відомості про розмір та перелік наданих для проживання приміщень та збільшення площі наданих приміщень за рахунок приєднання інших приміщень гуртожитку.

Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права.

Судом було встановлено, що основний квартиронаймач ОСОБА_2 та позивач на законних підставах вселились до кімнати АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають в спірній кімнаті.

Суду не надані докази на підтвердження незаконності проживання позивача у спірній кімнаті, зокрема, щодо порушення порядку вселення до неї.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Крім того, п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», визначені об`єкти, які не підлягають приватизації та спірна квартира до переліку об`єктів приватизації, які не підлягають приватизації не відноситься.

Згідно п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5статті 2 цього Закону.

Отже, підставою для відмови в приватизації може бути лише те, що громадянин вже скористався своїм правом на приватизацію житла.

Згідно довідки №20-187 від 12.10.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» - Філія - Миколаївське обласне управління, ОСОБА_1 , 1970 року народження не значиться в списку на отримання житлових чеків, за адресою АДРЕСА_6 та житлові чеки не отримувала (за вказаною адресою була виписана 02.06.1995 року).

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на приватизацію спірної кімнати, що відповідає положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

При цьому, сама по собі відсутністьу наданих документах відомості про розмір та перелік наданих для проживання приміщень та збільшення площі наданих приміщень за рахунок приєднання інших приміщень гуртожитку є формальною підставою відповідача у відмові в проведенні приватизації за заявою позивача та її чоловіка.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що відмова у приватизації є неправомірною та вважає за можливе визнати за позивачем право на приватизацію спірної квартири, що відповідає положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зобов`язати відповідача вчинити дії, шляхом оформлення необхідних документів за заявою ОСОБА_1 щодо передачі в порядку приватизації у власність кімнати АДРЕСА_2 , загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки іншим чином захистити свої порушені права позивачі не мають змоги внаслідок відмови у проведені такої приватизації відповідним органом приватизації, при цьому суд вважає, що для ефективного способу захисту порушеного права позивача, крім того, слід визначити спосіб захисту позивача, шляхом визнання за позивачем права на приватизацію, що не суперечить закону та у даному випадку є доцільним.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, третьої особи - ОСОБА_2 , житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» про визнання відмови в приватизації неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Управління комунального майна Миколаївської міської ради,від 09.01.2019 року в приватизації кімнати АДРЕСА_2 загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. у гуртожитку по АДРЕСА_1 протиправною.

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_2 , загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.,

Зобов`язати Управління комунального майна Миколаївської міської ради вчинити дії, шляхом оформлення необхідних документів за заявою ОСОБА_1 , щодо передачі в порядку приватизації у власність кімнати АДРЕСА_2 , загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його оголошення та може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного в строк і порядок, встанлвенйи ст..ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В.Щербина

Повний текст рішення складено 25.09.2019 року.