ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8211/19 Справа № 203/1213/19 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, управління-служба у справах дітей Центральної районної в місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням /а.с. 2-5/.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, управління-служба у справах дітей Центральної районної в місті Дніпрі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрито та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат у сумі 1 536,80 грн. (а.с. 55, 57).

Непогодившись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат в сумі 1 536,80 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 384,20 грн., посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права (а.с. 60-63).

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористались.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати з постановленням нової, з наступних підстав.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала оскаржується відповідачем в частині розподілу судових витрат, а тому в силу вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в іншій частині воно не перевіряється.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд першої інстанції прийшов до висновку, що у порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у розмірі 1 536,80 грн.

Проте з даним висновком суду першої інстанції колегія судів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, вищевказаною нормою процесуального закону не передбачено стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, а навпаки, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 при подачі позову до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., квитанція № 67020 від 29.03.2019 року (а.с. 1), а також було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., квитанція № 0.0..1 від 21.05.2019 року (а.с. 32).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в частині розподілу судових витрат постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування в цій частині з ухваленням нового судового рішення про повернення ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто 768,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір подання апеляційної скарги у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра повернути ОСОБА_2 з державного бюджету судовий збір сплачений нею при поданні позову, згідно квитанції № 67020 від 29.03.2019 року (поточний рахунок: №4007 отримувач: УК у Центральному районі м.Дніпра, код отримувача: 37989316, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998) у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 384.20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров