КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 761/16172/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13810/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

8 листопада 2019 року суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 2 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» про зобов`язання здійснити перерахунок та повернути кошти,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та просив суд с урахуванням уточнених позовних вимог стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 3» заборгованість за житлово-комунальні послуги. Яка складається з 18 981,43 грн. - основного боргу, 4 129 грн. 97 коп. - інфляційних нарахувань, 620 грн. 42 коп. - 3% річних (за період з 2 липня 2014 року до 30 листопада 2016 року), 16 695 грн. 36 коп. - пені.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали зустрічний позов до ТОВ «Рада 3» та просили суд зобов`язати останнього провести перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги, нараховані їм з урахуванням того, що ОСОБА_1 жодного дня не проживала у квартирі АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 не перебуває з ТОВ «Рада 3» у будь-яких договірних відносинах і основну частину спірного періоду перебував на військовій службі як мобілізована особа, зобов`язати відповідача повернути незаконно отримані кошти згідно неправомірно виставлених рахунків.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 11 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року, первісний позов задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

21 березня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про зміну предмету позову згідно з якою просили суд зобов`язати ТОВ «Рада 3» провести перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги власникам квартири АДРЕСА_1 за період часу з 3 жовтня 2000 рік по 30 листопада 2016 року за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги, що неякісно надавались та зовсім не надавались ТОВ «Рада» та ТОВ «Рада - 3» власникам та мешканцям зазначеного будинку по АДРЕСА_1 , з урахуванням того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніколи не проживали за вказаною адресою, а ОСОБА_2 з 5 вересня 2014 року протягом року перебував на військовій службі згідно мобілізації в зоні АТО, та з урахуванням того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані та мають постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, просили зобов`язати ТОВ «Рада - 3» повернути незаконно отримані кошти згідно неправомірно виставлених рахунків в сумі 26000 грн. співвласникам будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 2 серпня 2019 року заяву про зміну предмету зустрічного позову повернуто заявникам без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргув якій просить ухвалу скасувати, прийняти заяву про зміну предмета позову, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЦПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Повертаючи без розгляду заяву про зміну предмета позову, суд першої інстанції виходив з того, що ніяких обґрунтувань щодо зміни фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання та зумовило подання заяви про зміну предмету позову у заяві не наведено.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що через відсутність скаржника у судовому засіданні 2 серпня 2019 року вона не змогла донести до суду свою позицію щодо закриття підготовчого засідання та переходу до розгляду справи по суті, оскільки остання 2 серпня 2019 року звернулась до суду із заявою про проведення судового засідання без її участі, скориставшись своїм правом не з`являтися у судове засідання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення заяви про зміну предмету позову на підставі ч. 4 ст. 49 ЦПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 2 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття,оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді