Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 308/8231/15-ц

провадження № 61-27242св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа Банк»,

представники позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач-1 - ОСОБА_3 ,

представник відповідача-1 - ОСОБА_7 ,

відповідач-2 - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі судді Світлик О. М. від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Кондора Р. Ю., Джуга С. Д. від 05 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 13 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0601/0808/71-077, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 65 000,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 11 серпня 2038 року включно. Цього ж дня на забезпечення виконання указаного договору між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 0601/0808/71-077-Р-1 , за умовами якого остання зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання за вказаним кредитним договором.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Дельта Банк».

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» продав (відступив) права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Альфа Банк», в тому числі і за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконували, чим порушили умови кредитного договору. Станом на 10 квітня 2015 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом та пені становить 1 099 985,45 грн, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року позов ПАТ «Альфа Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077 у сумі 1 099 985,45 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 1 061 734,71 грн; відсотки за користування кредитом - 35 981,96 грн; пеня - 2 268,78 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позичальник ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, то наявні правові підстави для дострокового стягнення з відповідачів як солідарних боржників на користь позивача кредитних коштів у визначеному позивачем розмірі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що у ПАТ «Альфа Банк» відсутнє право вимоги за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077, оскільки наданий позивачем договір про відступлення права вимоги не підтверджує факт приймання-передачі права вимоги та зобов`язання боржника перед новим кредитором. Будь-яке нарахування відсотків та штрафних санкцій, в тому числі і пені в доларах США, здійснене кредитором після укладання 25 травня 2012 року договору про відступлення права вимоги не відповідає вимогам закону. Крім того, суди не застосували до спірних правовідносин приписи Закону України «Про захист прав споживачів».

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 308/8231/15-ц з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Відмовлено ОСОБА_3 . у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року до закінчення касаційного провадження.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 13 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0601/0808/71-077, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 65 000,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 11 серпня 2038 року включно.

Цього ж дня на забезпечення виконання указаного договору між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 0601/0808/71-077-Р-1 , за умовами якого остання зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання за вказаним кредитним договором.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Дельта Банк».

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» продав (відступив) права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Альфа Банк», в тому числі і за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 10 квітня 2015 року становить 46 936,98 дол. США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 1 099 985,45 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 45 304,80 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 061 734,71 грн, відсотки за користування кредитом - 1 535,37 дол. США, що за курсом НБУ становить 35 981,96 грн, пеня - 96,81 дол. США, що за курсом НБУ становить 2 268,78 грн.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077 кінцевий термін повернення кредиту - 11 серпня 2038 рік включно.

У пунктах 3.8., 6.1.3. кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості.

Установивши факт не належного виконання позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитної заборгованості, розрахованої станом на 10 квітня 2015 року, з відповідачів як солідарних боржників.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи заявника про те, що у ПАТ «Альфа Банк» відсутнє право вимоги за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 0601/0808/71-077 є неспроможними з огляду на наступне.

Частиною першою статті 512 ЦК України відступлення права вимоги визначено як одна з підстав заміни кредитора у зобов`язанні, яка полягає у переданні кредитором своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 2.1. договору купівлі-продажу права вимоги від 15 червня 2012 року передбачено, що продавець (ПАТ «Дельта Банк») погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю (ПАТ «Альфа Банк»), а останній погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну на умовах, визначених цим договором.

Тобто, за умовами укладеного між сторонами договору ПАТ «Дельта Банк» за певну винагороду передало ПАТ «Альфа Банк» право вимоги (як існуючі, та і майбутні, як наявні, так і умовні) грошового боргу за кредитним та забезпечувальним договорами, боржниками за якими є відповідачі.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції, були предметом дослідження у суді із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун