07.11.2019
Провадження №2/201/3648/2019
У Х В А Л А

07 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду Дніпропетровської області Наумова О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. про розірвання договору купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, зобов`язання повернути квартиру,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. про розірвання договору купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, зобов`язання повернути квартиру.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище. В підтвердження цього позивач зазначає, що він звернувся до Третього дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для допомоги в захисті порушених прав та законних інтересів. Відповідно до доручення Центру від 11 січня 2017 року № 0404-0000717, адвокатом призначено Лихопьока Д.П.

У задоволенні заяви позивача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Позивач, який заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 10.10.2014р. визначено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини звернення останнього за отриманням безоплатної вторинної правової допомоги, без надання будь-яких доказів на підтвердження скрутного матеріального становища та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

При цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що у нього наразі скрутне матеріальне становище та відсутня можливість сплатити судовий збір за подання даного позову до суду.

Отже, позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин та доказів того, що фінансове становище унеможливлює сплату судового збору за подання позовної заяви, тому з урахуванням того, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

В порушення вказаних вимог позивачем не зазначено ціни позову, у зв`язку з чим останньому пропонується вказати ціну позову, зазначивши дійсну вартість нерухомого майна станом на день подачі позову до суду.

З матеріалів, що додані до позовної заяви вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна від 17 листопада 2017 року вартість спірної квартири складала 687300,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (1 відсоток від вартості майна становить 6873,00 грн.)

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, позивачу слід подати до суду оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги майнового та немайнового характеру, а у разі наявності пільг для сплати судового збору, встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід надати суду належним чином завірену копію відповідного документу.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не має перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зв`язку з невідповідністю позову вимогам ст. 175 ЦПК України, за правилами ч. ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України даний позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для приведення позову у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Керуючись ст.ст. 136, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. про розірвання договору купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, зобов`язання повернути квартиру, залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, згідно яких якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Наумова