У х в а л а

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 204/3192/18

провадження № 61-19580 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги,

В с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути суму заборгованості.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року, позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Макарова М. О. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Макарова М. О.

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, зокрема, що має намір оскаржити дану ухвалу та довести її необґрунтованість.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті четвертому частини четвертої статті 393 ЦПК Українивизначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Як убачається із касаційної скарги, у ній відсутня прохальна частина, а її мотивувальна частина не містить посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, із відповідною вказівкою у зв`язку із цим на незаконність ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року. Натомість, у касаційній скарзі заявник зазначає, що має намір оскаржити дану ухвалу та довести її необгрунтованість, а також вказує, що з`ясування мотивів постановлення відповідної ухвали потребує отримання додаткових пояснень від суду апеляційної інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи, те що ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК Українипро повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

На підставі викладеного та керуючись статями 185, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко