ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-р/753/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової.Т.О., секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - компанія «Сантен Ой», Фінляндія, в особі директора представництва компанії «Сантен Ой» в Україні Метельського Андрія Володимировича ,

треті особи - Київська міська професійна спілка працівників малого та середнього бізнесу «Єднання», державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв»,

вимоги позивача - про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та допуску до роботи, визнання незаконним та таким, що не підлягає виконанню попередження про зміну істотних умов праці, зобов`язання допустити до роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві заяву компанії «Сантен Ой» про роз`яснення рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

03.08.2018 Дарницький районний суд м. Києва під головуванням судді Леонтюк Л.К. ухвалив рішення у цивільній справі № 753/15406/17 (провадження № 2/753/1400/18) за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) до компанії «Сантен Ой» (далі по тексту - компанія «Сантен Ой», відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та допуску до роботи, визнання незаконним та таким, що не підлягає виконанню, попередження про зміну істотних умов праці? зобов`язання допустити до роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Вказаним рішенням суд визнав незаконним та скасував наказ по представництву «Сантен Ой» в Україні від 10.08.2017 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, визнав незаконним та таким, що не підлягає виконанню, попередження по представництву «Сантен Ой» в Україні про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 , зобов`язав компанію «Сантен Ой» допустити ОСОБА_1 до виконання своїх обов`язків, стягнув з компанії «Сантен Ой», Фінляндія, в особі представництва «Сантен Ой» в Україні на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 11.10.2017 по 17.07.2018 в сумі 461 065,65 грн. та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір в дохід держави.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2018 апеляційну скаргу компанії «Сантен Ой» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

15.01.2019 компанія «Сантен Ой» звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення суду. Заява обґрунтована тим, що рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди є незрозумілим, оскільки суд визначив суми без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, обов`язки справляння яких покладаються на роботодавця та працівника.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи визначено суддю Трусову Т.О.

Зважаючи на встановлену частиною 3 статті 271 ЦПК України дискрецію суду щодо порядку розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, підстав для повідомлення учасників справи про розгляд даної заяви суд не вбачає.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву відповідача про роз`яснення судового рішення обґрунтованою виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, даних у пункті 6 постанови Пленуму від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Водночас ні зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2018, ні зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 19.12.2018, неможливо встановити, з яких розрахунків суд виходив при визначенні присудженої до стягнення на користь позивача суми невиплаченої заробітної плати, а в резолютивній частині рішення відсутня вказівка на те, що заробітна плата і моральна шкода стягнуті без урахування податків і зборів.

Наведене свідчить про незрозумілість судового рішення, що за змістом положень статті 271 ЦПК України є підставою для його роз`яснення.

Вирішуючи питання про роз`яснення рішення суд враховує, що правовою підставою для задоволення позову в частині стягнення невиплаченої заробітної плати є норма частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, а порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі по тексту - Порядок обчислення середньої заробітної плати).

Відповідно до пункту 3 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Правовою підставою для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди є положення частини 1 статті 237-1 Кодексу законів про працю України, яка передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (частина 2 статті 237-1 Кодексу законів про працю України).

Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин, тому обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності та при визначенні її розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктом "а" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Податкового кодексу України (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу (різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи) та суми відшкодування моральної шкоди, стягнуті з роботодавця на користь працівника на підставі судового рішення, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку та суми на відшкодування моральної шкоди, присуджених за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем як податковим агентом при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із присуджених сум, внаслідок чого належні до сплати працівнику на підставі судового рішення суми зменшуються на суму податків і зборів.

Слід також зазначити, що відрахування податків та інших обов`язкових платежів із заробітку не погіршує становище працівника, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву компанії «Сантен Ой» про роз`яснення рішення суду задовольнити.

Роз`яснити, що з присуджених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року у цивільній справі № 753/15406/17 сум, стягнутих з компанії «Сантен Ой», Фінляндія, в особі представництва компанії «Сантен Ой» в Україні на користь ОСОБА_1 , а саме: невиплаченої заробітної плати за період з 11.10.2017 по 17.07.2018 в розмірі 461 065,65 гривень; моральної шкоди в розмірі 3 000 гривень, підлягають вирахуванню суми податку на доходи фізичних осіб та інші передбачені законом податки та збори.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: