Справа № 404/5195/17
Номер провадження 4-с/404/44/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу адвоката Вишні - Чижової Ганни Вікторівни представника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо арешту коштів боржника, заінтересовані особи: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус», -

В С Т А Н О В И Л А:

03 вересня 2019 року адвокат Вишня - Чижова Ганна Вікторівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо арешту коштів боржника, просила:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни по прийняттю постанови від 22 липня 2019 року про арешт коштів боржника в межах справи виконавчого провадження №58830367,

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьову Тетяну Валентинівну скасувати постанову від 22 липня 2019 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках відкритих боржником в установі банку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в межах виконавчого провадження №58830367,

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьову Тетяну Валентинівну направити на адресу боржника та на адресу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Скарга мотивована тим, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на корись Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» різницю заборгованості за кредитним договором №87/2007/Ж від 14 червня 2007 року станом на 28 лютого 2017 року в сумі 476 605,64 грн., яка складається з заборгованості по відсотках в розмірі 16 681,50 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 27,0536672 за один долар США станом на 28 лютого 2017 року складає 451 295,83 грн.; заборгованості по комісії за РО в розмірі 2 576,34 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) за останній рік в розмірі 22 733,47 грн.).

12 грудня 2018 року Кіровським районним судом було видано виконавчий лист по справі № 404/5195/17, 2/404/642/18 на підставі рішення суду від 24 жовтня 2018 року.

Боржник працює в бюджетній установі та заробітна плата перераховується через картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк». Інших джерел до існування заявник не має.

У серпні 2019 року боржник виявила, що її рахунок заблоковано у зв`язку з накладенням на нього арешту, що унеможливлює користування наявними на рахунку коштами.

Вказано, що виявилось, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 22 липня 2019 року накладений арешт на грошові кошти, які містяться на всіх рахунках відкритих в установі банку, а також на кошти на рахунках, що відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Про зазначену постанову боржник дізналась 27 серпня 2019 року, звернувшись безпосередньо до даного приватного виконавця.

Вважає дану постанову незаконною, так як накладення арешту на рахунки у банківській установі за цільовим призначенням для перерахування заробітної плати фізичної особи призвело і призводить до порушення конституційних прав заявника, та позбавляє коштів на існування і забезпечення життєдіяльності.

Зазначено, що постанова не містить виключення про недопустимість накладення арешту на заробітну плату боржника, в зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» наклав арешт на рахунок, на якому обліковується заробітна плата. Дії приватного виконавця призвели до арешту заробітної плати ОСОБА_2 , оскільки банк зобов`язаний виконувати постанову приватного виконавця з урахуванням обмежень, що зазначені в постанові. Проте, обмеження щодо недопустимості арешту заробітної плати у постанові не було вказано, а тому порушення конституційного права на винагороду за працю було порушене з боку приватного виконавця.

Вказано, що накладення арешту на заробітну плату ОСОБА_2 , у якої відсутні інші доходи, порушує право власності на належні їй кошти, а тому дії приватного виконавця Золотарьової Т.В. є незаконними та неправомірними.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 10 вересня 2019 року прийнято до розгляду скаргу /а.с.44/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2019 року залучено по справі заінтересовану особу - ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус».

До початку судового засідання від представника заявника - адвоката Вишні - Чижової Г.В. до суду надійшла заява щодо уточнення вимог, остаточно просила зняти арешт тільки з зарплатного рахунку НОМЕР_1 , МФО 323583 в АТ «Приватбанк». Розгляд справи просила провести за її відсутності.

Від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та представник ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали скарги, оцінивши їх у сукупності, з точки зору об`єктивності, достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у відповідності до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2018 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» різницю заборгованості за кредитним договором №87/2007/Ж від 14 червня 2007 року станом на 28 лютого 2017 року в сумі 476 605,64 грн., яка складається з заборгованості по відсотках в розмірі 16 681,50 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 27,053672 за один долар США станом на 28 лютого 2017 року складає 451 295,83 грн.; заборгованості по комісії за РО в розмірі 2 576,34 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) за останній рік в розмірі 22733,47 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду 12 грудня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист.

08 квітня 2019 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до приватного виконавця Золотарьової Т.В. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого документа.

Постановою від 08 квітня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. відкрила виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 404/5195/17 виданого 12 грудня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 08 квітня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. стягнула з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 основну винагороду у сумі 47660,56 грн.

Постановою про арешт майна боржника від 08 квітня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. наклала арешт на все майно, що належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

08 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. зроблено запит до Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області, Управління держпраці у Кіровоградській області, Відділу в Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області з метою з`ясування наявності будь-якого майна зареєстрованого за боржником ОСОБА_1 .

22 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках відкритих боржником в установі банку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 525266,2 грн.

Відповідно листа АТ «Приватбанк» від 06 серпня 2019 року повідомлено приватного виконавця Золотарьову Т.В., що на кошти ОСОБА_2 накладено арешт в сумі 525266,20 грн. Зазначено, що на рахунках не достатньо коштів для виконання постанови. Рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Звертаючись до суду з даною скаргою представник заявника посилається на ту обставину, що дії державного виконавця були вчинені не у відповідності до вимог закону та призвели до порушення прав ОСОБА_2 , наявність арешту перешкоджає останній отримувати суми заробітної плати, що порушує її права.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім суду вищої інстанції, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч. 1 до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 6, 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно зі ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності дост.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

За змістом ст.1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Накладення арешту на рахунок заявника, відповідно до постанови приватного виконавця, унеможливлює отримання нею зарплати повністю.

Основний Закон України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначив зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1, 3).

Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (частина четверта статті 13, частини перша, друга, сьома статті 43 Конституції України).

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене (абзац другий підпункту 6.1.1 підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 1 ст.2, ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Статтею 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.

В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржникам, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а видокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на те, що накладений на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» арешт унеможливлює отримання заявником будь-яких коштів заробітної плати, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.19,43, 124 Конституції України, ст. ст. 48, 56, 59, 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.18, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката Вишні - Чижової Ганни Вікторівни представника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо арешту коштів боржника, заінтересовані особи: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» - задовольнити.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьову Тетяну Валентинівну скасувати арешт з зарплатного рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 07.11.2019 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова