Провадження № 2/369/388/19
11.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.,
за участю секретаря - Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання прав власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування, -
У жовтні 2018 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання прав власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Зазначена земельна, ділянка належала ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був чоловіком ОСОБА_5 .
За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_5 . Померла ОСОБА_5 спадщину після його смерті прийняла спадщину, яка була їй заповідана на підставі заповіту, посвідченого секретарем Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області 10.03.2006 за реєстровим № 3, але не встигла оформити своїх спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 свого чоловіка ОСОБА_6 .
Після смерті ОСОБА_5 права на її спадщину заявили її діти: позивач та його сестра ОСОБА_8
28.09.2006 Десятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №1323/2006 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
ОСОБА_8 стверджувала, що померла ОСОБА_5 склала на її ім`я заповіт, але такий заповіт в судовому порядку був визнаний недійсним. Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2011 у цивільній справі №2-15/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа Веселинівська сільська рада Баришівського району Київської області про визнання заповіту недійсним в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Апеляційний суд м. Києва рішенням від 22.04.2014 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким визнав недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_8 , посвідчений 08 червня 2006 року секретарем Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2014 рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Під час розгляду цивільної справи № 2-15/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа Веселинівська сільська рада Баришівського району Київської області про визнання заповіту недійсним, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, правонаступниками є її ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Оскільки вищезазначений заповіт, складений на ім`я ОСОБА_8 , визнаний недійсним, спадкування майна ОСОБА_5 здійснюється за законом.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, про час та розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Завідувач Десятої Київської державної нотаріальної контори направив до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника третьої особи, рішення прийняти згідно чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.05.1959.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 10.10.2006.
Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_6 , що підтверджується листом Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за №06-04/869 від 28.07.2017, рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району №5/9 від 21.09.1998 «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну та колективну власність», згідно з додатком до якого ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,121 га.
ОСОБА_6 був чоловіком ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Дарницько-Дніпровським відділом РАЦС м. Києва від 23.05.1979, актовий запис № 1323.
За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_5 .
Померла ОСОБА_5 після його смерті прийняла спадщину, яка була їй заповідана на підставі заповіту, посвідченого секретарем Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області 10.03.2006 за реєстровим № 3, але не встигла оформити своїх спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Спадкоємцями ОСОБА_5 є її діти: позивач та ОСОБА_8 . Родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02.08.1954.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2011 року у цивільній справі № 2-15/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа Веселинівська сільська рада Баришівського району Київської області про визнання заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 6, посвідченого 8 червня 2006 року секретарем Веселинівської сільської ради від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_8 , недійсним, в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року вищезазначене рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення, а саме: заповіт, складений від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_8 , посвідчений 08.06.2006 року секретарем Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області було визнано недійсним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2014 рішення апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Десятої Київської державної нотаріальної контори, проте, 28.09.2018 державним нотаріусом Домашенко В.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю державного акту про право власності на земельну ділянку, а також відсутністю документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_5 на спадкове майно - земельну ділянку, площею 0,1207 га, призначену для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, садове товариство «Шовковик», кадастровий номер: :02:008:5607.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_5 померла після відкриття спадщини ОСОБА_6 , якому на праві власності належала спірна земельна ділянка за кадастровим номером :02:008:5607, не встигнувши при цьому оформити свої спадкові права, при визнанні складеного від її імені заповіту недійсним, право спадкування після неї у рівних частках (по 1/2) належить її дітям (спадкоємцям першої черги) на підставі передбаченої законодавством спадкової трансмісії.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування Ѕ частини земельної ділянки, площею 0,1207 га, призначеної для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, садове товариство «Шовковик», кадастровий номер: :02:008:5607 за померлою 26 серпня 2006 року ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 3, 15, 16, 1218, 1223, 1261, 1267, 1276 Цивільного кодексу, керуючись ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання прав власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1207 га, призначеної для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, садове товариство «Шовковик», кадастровий номер: :02:008:5607 в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.10.1997, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт серія НОМЕР_8 , виданий Голосіївським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 24.09.2013, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.01.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Інформація про третю особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Десята Київська державна нотаріальна контора (, юридична адреса: м. Київ, вул. Бажана, буд. 13/9).

Суддя: Дубас Т.В.