Справа №162/705/19
Номер провадження 2/162/255/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Шитлюк ОСОБА_3 10 вересня 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , що було спільно збудоване батьками позивача ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 в управління та володіння спадковим майном вступила його дружина (матір позивача) - ОСОБА_5 , яка спільно проживала з спадкодавцем на день його смерті, вела догляд за житловим будинком та домогосподарством. Оформити своє право на спадкове нерухоме майно (житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ) - не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Померлою ОСОБА_5 було зроблено заповітне розпорядження, посвідчене секретарем Великоглушанської сільської ради, відповідно до якого вказаний вище житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами вона заповіла ОСОБА_1 .

Вказав, що в управління та володіння спадковим майном вступив шляхом спільного проживання із спадкодавцем до дня її смерті та продовжував проживати там же разом зі своєю сім`єю.

Спадкоємцем першої черги за законом є його брат - відповідач в даній справі ОСОБА_1 , який не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи з відмовою від неї, не заперечує проти оформлення спадщини позивачем.

Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і своєчасно звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини за заповітом. На даний час позивач не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

На розгляд справи в судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити, справу розглядати без його участі. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , за позивачем ОСОБА_1 та просить справу розглядати без його участі.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 16 червня 2008 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02 червня 2004 року секретарем Великоглушанської сільської ради Любешівського району Волинської області, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за заповітом матиме право заповідає ОСОБА_1 , 1958 року народження, в тому числі житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №02-14 вбачається, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку звернувся до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. з приводу оформлення права на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_2 , не звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини та відмовився від своєї частки спадщини, не заперечує проти оформлення спадщини після смерті матері на ім`я ОСОБА_1 , про що подав відповідну заяву.

В суді доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок.

Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину та звернувся в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у правомірному володінні позивача.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: