ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/316/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової у цивільних справах ::

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.

За участю секретарів Анкудінова О. І., Торопенко Н. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« ІНВЕНТ» ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Централ фінанс»;

представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Централ фінанс» - Стратілатов К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Централ фінанс» на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Коваля А.Б. у приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області 22 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « ІНВЕНТ» про визнання іпотечного договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» про визнання іпотечного договору недійсним.

22.07.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій вказується, що 09 липня 2019 року представник позивача - Косменюк Олексій Миколайович, в процесі моніторингу за об`єктами нерухомого майна, які належать позивачу на праві приватної власності, отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із даних вказаної інформації встановлено, що 26.04.2019 року о 15:37:55 державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний-центр», Черкаська область Каленчуком Микитою Андрійовичем проведено реєстрацію зміни власника на нежитлове приміщення, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 31389246). Власник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТРАЛ ФІНАНС", .

Як вбачається із даних інформації підставою виникнення права власності є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: б/н, виданий 18.02.2016 року, видавник: ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК"; претензія-вимога, серія та номер: 023-18, виданий 12.02.2016 року, видавник: ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК"; додатковий договір, серія та номер: 1, виданий 06.07.2012 року, видавник: сторони договору; договір іпотеки, серія та номер: 2-1908, виданий 20.05.2011 року, видавник: Уманська міська державна нотаріальна контора; договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. за реєстровим № 2-1908 від 20.05.2011 року, серія та номер: 386, виданий 08.04.2019 року, видавник: Первісний Іпотекодержатель: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ" та Новий Іпотекодержатель: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТРАЛ ФІНАНС"; договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Кравчук Т.І. за реєстровим № 2.1908 від RRP-4HI0TU3V4 20.05.2011 року, серія та номер: 376, виданий 04.04.2019 року, видавник: Первісний Іпотекодержатель: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕЛЬТА БАНК" та Новий Іпотекодержатель: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ".

Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46694241 від 02.05.2019 року 11:45:02, ОСОБА_2 , Комунальне підприємство "Реєстраційний-центр", Черкаська обл.

ОСОБА_1 вважає, що проведення реєстрації зміни власника вище названого майна проведено з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 року в межах розгляду цивільної справи № 705/2554/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним накладено арешт на нежитлову будівлю магазин, загальною площею 568,00 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 року державним реєстратором Бойко Тетяною Дмитрівною 04 квітня 2019 року в межах виконавчого провадження № 58796615 було проведено державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46314262 від 04.04.2019 року 18:16:17, ОСОБА_4 , Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Черкаська обл.).

ОСОБА_1 посилається, що з вище викладеного вбачається, що зміна власника на вище вказане майно була проведена всупереч рішенню суду, а дії реєстратора містять ознаки злочину, відповідальність, за який передбачена ст. 382 КК України.

17 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 дізнався про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» через посередників у м. Умань терміново шукає покупців на магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, ОСОБА_1 посилається, що продаж ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» сумлінному набувачу незаконно зареєстрованого за собою магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист в поновленні порушених його прав та інтересів як позивача, за захистом яких він звернувся в суд.

Тому ОСОБА_1 вважає, що виникла необхідність повторного звернення в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, магазин що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку він просить задовольнити.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення, магазин що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 24033411; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108.

Направлено примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс», яке не є стороною у справі на час оскарження ухвали суду, вважаючи порушеними свої права, оскаржує ухвалу в апеляційному порядку, подавши 01.08. 2019 року апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необ`єктивною через невідповідність висновкам, викладеним у ній, фактичним обставинам, що мали місце у сторін, дійсним матеріалам справи та чинному законодавству України. Також скаржник вважає, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування через порушення норм процесуального та матеріального права.

Скаржник мотивує апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції безпідставно враховані неналежні, недопустимі докази, котрі подані позивачем та неправомірно залишено поза увагою зміст та сутність позовних вимог, встановивши на стадії застосування заходів забезпечення позову їх законність та обґрунтованість.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що судом не враховано, що саме лише посилання на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» вважає, що оскільки магазин, на який накладено арешт у даній справі, є об`єктом господарської діяльності ТОВ « Фінансова компанія «Централ фінанс», тому накладення арешту на магазин перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» і позбавляє товариство можливості реалізувати цей магазин та повернути вкладені кошти, а і навіть здати його в оренду, щоб частково компенсувати витрати за користування коштами, вкладеними в купівлю цього фінансового активу.

Скаржник зазначає, що спірна ухвала не відповідає вимогам ст. 149 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22. 12. 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», дійсним обставинами справи та наявним у ній доказам, оскільки підстава для вжиття заходів забезпечення позову відсутні. Крім того, судом жодним чином не обгрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову. В межах даної справи розглядається спір про визнання договору іпотеки недійсним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року по справі № 705/2554/16-ц щодо вжиття заходів забезпечення позову. Прийняти нове рішення у даній справі, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Судові витрати покласти на позивача.

25 вересня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» від позивача ОСОБА_1 № Вх. 2154/19 В.

У відзиві ОСОБА_1 вказує, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. Він звертає увагу на той факт, що накладення арешту в якості забезпечувального заходу, відбулося в межах розгляду позову про визнання іпотечного договору недійсним. В разі задоволення цього позову обтяження іпотекою майна, яке є предметом спору, має бути визнане недійсним з моменту укладання договору. Факт наявності арешту унеможливлює будь-які нотаріальні дії з предметом іпотеки, а відтак, є гарантією збереження нерухомого майна у первісного власника, яким є позивач ОСОБА_1 за даним цивільним провадженням. Скасування ж арешту, вважає ОСОБА_1 , може призвести до відчуження предмету іпотеки недобросовісним набувачем добросовісному набувачеві, що утруднить, а можливо і унеможливить виконання рішення суду по справі 705/2554/16-ц.

ОСОБА_1 посилається, що в разі скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2019 року у справі № 705/2554/16-ц буде не лише складно чи навіть неможливо виконати рішення суду, а й нанесено значних збитків позивачеві, тому просить прийняти до уваги такі обставини :

1. Іпотекодавці відмінні від позичальника за кредитним договором.

2.Заборгованість за Договором кредитної лінії № ВКЛ - 2006374 визначена рішенням господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1347/15 і становить 449 906,79 гривень.

3. Експертна оцінка предмету іпотеки, на який накладено арешт оскаржуваною ухвалою, станом на 12.07. 2019 року становить 18 531 000 гривень.

ОСОБА_1 зазначає, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 37 Закону України « Про іпотеку» ТОВ « ФК «Централ фінанс» не відшкодувало іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, що становить 16 272 984 грн. У разі скасування ухвали суду першої інстанції іпотекодавці понесуть значні збитки.

Тому ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ « Фінансова компанія « Централ фінанс», ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову залишити без змін.

30 вересня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання № Вх. 2302/19 Вх. Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « ІНВЕНТ» про розгляд апеляційної скарги без участі відповідача, просять апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та його представника, пояснення скаржника щодо доводів та вимог апеляційної скарги, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Постановлюючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості поданої заяви, а також з того, що вид забезпечення позову в межах заявленого позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Суд першої інстанції вказав, що за змістом заяви, заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення - магазин, посилаючись на можливість відчуження майна до вирішення спору, а тому доводи про можливість утруднення чи неможливості виконання неможливого рішення суду є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає висновок суду таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 20.05.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , третьою особою ОСОБА_8 було укладено іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори за № 2-1908. На підставі цього договору в забезпечення зобов`язань позичальника ОСОБА_9 в іпотеку була передана нежитлова будівля, магазин, загальною площею 568,0 кв.м., що складається з будівлі магазину з прибудовами (літера А-2, під А, І-ІУ), вимощення (Літера V), розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21- 31 т. 1).

04 квітня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвент» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1234/К, на підставі якого ПАТ «Дельта Банк» передало ТОВ «ФК «Інвент» права вимоги за вищевказаним договором кредитної лінії ( а. с. 47 -50 т. 2).

04 квітня 2019 року між сторонами ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвент» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним вище іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. за № 376, на підставі якого ТОВ «ФК «Інвент» було передано права іпотекодержателя за вищевказаним іпотечним договором ( а. с. 74 - 75 т. 2).

04 квітня 2019 року первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвент» та новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги № 003/19, на підставі якого ТОВ «ФК «Інвент» передало позивачу права вимоги за вищевказаним договором кредитної лінії ( а. с. 69 -71 т. 2).

Згідно п.5 договору про відступлення права вимоги від 04.04.2019 року «Ціна відступлення. Порядок здійснення розрахунків» вказано, що ціна відступлення право вимоги за кредитним договором становить суму грошових коштів у розмірі 594745 грн. 27 коп., які новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору у строк до 05 квітня 2019 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року було замінено первісного відповідача ПАТ « Дельта Банк» на належного - на Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Інвент» ( а. с. 56 - 57 т.2).

В матеріалах справи міститься клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» від 08.07. 2019 року про заміну сторони, де скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» посилається, що з 08.04.2019 року набуло всі права іпотекодержателя за іпотечним договором , який оскаржується у даній справі, тому просить замінити відповідача ТОВ «ФК «Інвент» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» .

Дане клопотання судом першої інстанції не розглядалось та не вирішувалось питання щодо заміни відповідача у справі до подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Із аналізу статей 150- 153 ЦПК України слід дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Колегія суддів звертає увагу, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду по суті позовних вимог. При цьому, забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити майно.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливими виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається із наявних матеріалів справи 28 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору недійсним.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово подав до суду клопотання чи заяви про забезпечення позову.

Так, 18.03.2019 року ОСОБА_1 подав суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю магазину, загальною площею 568 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 року під час розгляду цивільної справи № 705/2554/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним, накладено арешт на нежитлову будівлю магазин, загальною площею 568,00 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 року державним реєстратором Бойко Тетяною Дмитрівною 04 квітня 2019 року в межах виконавчого провадження № 58796615 було проведено державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46314262 від 04.04.2019 року 18:16:17, ОСОБА_4 , Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Черкаська обл. ).

26.04.2019 року о 15:37:55 державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний-центр», Черкаська область Каленчуком Микитою Андрійовичем проведено реєстрацію зміни власника на нежитлове приміщення, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 31389246). Власник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Централ фінанс» .

ОСОБА_1 , вбачаючи проведенням реєстрації зміни власника нежитлового приміщення , порушення його права власності, виходячи із розміру та вартості нерухомого майна, оскільки, незважаючи на ухвалу суду від 20.03. 2019 року про накладене обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, нерухоме майно позивача було перереєстровано за новим власником. Тому, маючи інформацію, що ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» через посередників у м. Умань терміново шукає покупців на магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він подав повторно суду заяву про забезпечення позову 22 .07. 2019 року.

Згідно роз`яснення п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо повернення коштів за договором кредитної лінії № ВКЛ -2006374 від 20 травня 2011 року у зв`язку із порушенням умов його виконання та заборгованістю, яка виникла через невиконання та не повернення кредитних коштів до 19 травня 2016 року позичальником та поручителем, яким ОСОБА_1.

20 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_8 укладено іпотечний договір, який іпотекодавці уклали з метою належного забезпечення виконання позичальником зобов`язання, що випливає з кредитного договору , де іпотекодавця передають, а іпотекодержатель приймає іпотеку у порядку і на умовах, визначених договором, належне на праві власності нерухоме майно :

нежитлова будівля, магазин, загальною площею 568, 00 кв. м, що складається з будівлі магазину з прибудовами (Літера А-2, під А, І -ІУ), вимощення (Літера У), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до умов договору п.2.3.3. вказано, що загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 4 632500 грн.

Звертаючись із позовом у даній справі у березні 2016 року ОСОБА_1 просить визнати недійсним іпотечний договір від 20 травня 2011 року, тому саме на іпотечне нерухоме майно позивач просив вжити заходів забезпечення позову, наклавши арешт на нерухоме майно, вище вказану нежитлову будівлю, магазин.

За вказаних обставин, враховуючи предмет даного позову, заявлені вимоги позивача, приймаючи до уваги, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 року в процесі розгляду цивільної справи № 705/2554/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним на спірне іпотечне майно, а саме - нежитлову будівлю магазин, загальною площею 568,00 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 було накладено арешт, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за наявних доказів, встановлених судом обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позовупідлягає задоволенню, враховуючи вартість нерухомого майна станом на дату укладення договору іпотеки в розмірі 4 632 500 грн., що відповідало згідно курсу долара США на той час становило 579 000 доларів США .

ОСОБА_1 посилається, що визначена рішенням господарського суду Черкаської області від 27. 10. 2015 року заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на користь банку становить 449906 грн. 79 коп., тоді як експертна оцінка предмету іпотеки від 12.07. 2019 року становить 18 531 000 гривень, що значно перевищує розмір заборгованості.

Таким чином, права ОСОБА_1 порушуються, оскільки різницю у вартості нерухомого майна йому не відшкодовано, а скасування арешту призведе до відчуження предмету іпотеки, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні заяви про забезпечення позову дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, приймаючи до уваги обставини справи, зміну відповідачів у даній справі у зв`язку із укладенням договорів відступлення прав вимоги за вказаним іпотечним договором, що відповідає вимогам діючого законодавства та обставинам справи.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права є безпідставним, не підтверджено доказами, тому не підлягає задоволенню колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги, що накладення арешту на магазин перешкоджає господарській діяльності скаржника, оскільки позбавляє товариство можливості реалізувати магазин та повернути вкладені кошти чи здати його в оренду, якраз і підтверджує обгрунтованість доводів позивача про наміри відчужити вказаний об`єкт нерухомості. Оскільки скаржник, достовірно знаючи про вартість нерухомого майна, придбав це майно саме у квітні 2019 року згідно договору відступлення права вимоги за вищевказаним договором кредитної лінії право вимоги від боржника виконання умов договору, тому колегія суддів вважає, що такі доводи скаржника не приймаються колегією суддів, та не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод « зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Пронін проти України»).

Отже, доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, приймаючи до уваги саме обставини справи та вимоги сторін, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, обставини, на які посилається скаржник, як на підставу для перегляду справи, не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, отже ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Централ фінанс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» про визнання іпотечного договору недійсним -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Єльцов В.О.