Справа №442/7327/19
Провадження №2/442/1883/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, що перебувають у спільній приватній власності,-

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2019, позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона разом з ОСОБА_2 , є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , разом із господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою для обслуговування цього житлового будинку.

Житловий будинок № 189 , позначений на плані літ. «А-1», розташований на земельній ділянці площею 701 кв.м., та складається з 6-ти житлових кімнат, однієї кухні та підвалу. Житлова площа будинку становить 108,5 кв.м., загальна - 250,2 кв.м. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди, а саме: цегляний гараж, позначений на плані літ. «Б», дерев`яний садовий будинок, позначений літ. «В», бетонне замощення «І» та металева огорожа «1-2».

Їй належить право власності на 43/100, а відповідачу ОСОБА_2 57/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до Договору дарування житлового будинку 189 за № 2034 від 19 вересня 2003р., укладеного між Дарувальником ОСОБА_3 з однієї сторони та обдарованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з другої сторони, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Ілик Г.М.

Земельна ділянка площею 0,0701 га (701 кв.м.) з кадастровим № :01:018: 0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку разом і господарськими будівелями належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної приватної власності згідно Державного акту Серії ЯД №455669 від 10 червня 2008р., виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Дрогобичі Львівської області на підставі ухвали сесії 5-го скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №313 від 05.06.2007р.

Договором дарування житлового будинку 189 за №2034 від 19 вересня 2003р., укладеного між Дарувальником ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з другої сторони одразу визначено порядок користування ним.

Згідно цього порядку у користування позивача перейшла частка будинку, а саме на мансарді: житлова кімната, позначена на плані цифрами «1-13» площею 15,8кв. м., житлова кімната, позначена цифрами «1-14» площею 14,3кв. м., житлова кімната «1-15» площею 20,5кв. м., ванна «1-12» площею 5.7кв.м., коридор «1-10» площею 12,4кв.м., коридор «1-11» площею 1кв.м., коридор «1-16» площею 7,2 кв. м.; у підвалі: кімната, позначена «ІІІ» площею 20,9кв. м., кімната «IV» площею 16,3кв. м.; Ѕ частка коридору, позначеного «І» площею 5,5;. Ѕ частка садового будинку, позначеного літ. «В», Ѕ частина огорожі, Ѕ частина замощення.

У користування відповідача ОСОБА_2 перейшла частка цього будинковолодіння, а саме: коридор, позначений «1-7» площею 11кв. м., туалет, позначений «1-8» площею 1,4кв. метри, ванна, позначена «1-9» площею 3кв. м., житлова кімната , позначена на плані «1-1», площею 12,4кв. метри, житлова кімната «1-2» площею 23кв. м., житлова кімната «1-3», площею 22,8кв. м., кухня «1-4» площею 11,7кв. метрів, кладова кімната «1-5» площею 2,2кв. метри, кладова кімната «1-6» площею 2кв. метри; у підвалі: кімната позначена «V» площею 16,8кв. метри, кімната, позначена «ІІ» площею 20,7кв. метрів, Ѕ частка коридору, позначеного «І» площею 5,5;. Ѕ частка садового будинку, позначеного літ. «В», гараж, позначений літ. «Б», Ѕ частина огорожі, Ѕ частина замощення.

На даний час у неї виникла потреба реального розподілу цього будинковолодіння та земельної ділянки, на якій воно розміщено, однак, відповідач ОСОБА_2 не погоджується вирішити це питання у позасудовому порядку, при цьому не пояснюючи причину своїх дій, а тому в неї виникла необхідність звернутися з даними позовом в суд.

Сторони в судове засідання не з?явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач визнає.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд беручи до уваги клопотання сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову сторонами судом не встановлено.

Статтею 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , разом із господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою для обслуговування цього житлового будинку.

Позивачу належить право власності на 43/100, а відповідачу ОСОБА_2 57/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до Договору дарування житлового будинку 189 за № 2034 від 19 вересня 2003р., укладеного між Дарувальником ОСОБА_3 з однієї сторони та обдарованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з другої сторони, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Ілик Г.М.

Земельна ділянка площею 0,0701 га (701 кв.м.) з кадастровим № :01:018: 0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку разом і господарськими будівлями належить сторонам на праві спільної сумісної приватної власності згідно Державного акту Серії ЯД №455669 від 10 червня 2008р., виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Дрогобичі Львівської області на підставі ухвали сесії 5-го скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №313 від 05.06.2007р.

Договором дарування житлового будинку 189 за №2034 від 19 вересня 2003р., укладеного між Дарувальником ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з другої сторони одразу визначено порядок користування ним.

Згідно Висновків №184 та №185 «Щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна» від 08.11.2018р., виготовлених КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» можливий реальний поділ цього житлового будинку АДРЕСА_2 з урахуванням фактичного користування житловими та нежитловими приміщеннями цього будинковолодіння, встановленого на підставі Договору дарування житлового будинку за №2034 від 19 вересня 2003р., укладеного між Дарувальником ОСОБА_3 з однієї сторони та обдарованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з другої сторони, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Ілик Г.М.

Крім цього, можливий реальний поділ земельної ділянки площею 701 кв.м. кадастровий №:01:018:0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку разом і господарських будівель із виділенням кожному із співвласників окремої земельної ділянки для обслуговування виділеної в його окрему власність внаслідок поділу частини будинковолодіння та із залишенням третьої земельної ділянки у спільному користуванні. Зазначені обставини підтверджуються Планом розподілу земельної ділянки з кадастровим №:01:018:0134 загальною площею 0,0701га, виготовленого ФОП ОСОБА_6 .

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України «Поняття права власності» правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (у даному випадку право власності на 43/100 часток у праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок та право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель).

Згідно статті 317 ЦКУ «Зміст права власності» власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Частинами 1, 2, 3 статті 319 ЦК України «Здійснення права власності» передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти до свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а також усім власникам забезпечуються рівні умови у здійсненні своїх прав.

Частиною 1 статті 321 ЦК України «Непорушність права власності» передбачено, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень Глави 29 Цивільного кодексу України «ЗАХИСТ ПРАВА ВЛАСНОСТІ», зокрема згідно положень статті 386 ЦК України «Засади захисту права власності» держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності, а власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди; а згідно статті 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння» власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 355 Цивільного кодексу України «Поняття і види права спільної власності» майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України «Право спільної часткової власності» власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України «Здійснення права спільної часткової власності» визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальною компенсації; якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності і посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку у праві спільної часткової власності на це майно.

Водночас частинами 1, 2 та 3 статті 364 ЦК України «Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності» регламентовано, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку грошову компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно положень частин 1-3 статті 372 ЦК України «Поділ майна, що є у спільній сумісній власності» 1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ряду положень статті 80 Земельного кодексу України «Суб`єкти права власності на землю» суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності .

Статтею 81 Земельного кодексу України «Право власності на землю громадян» передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі , в тому числі, придбання їх за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Частиною 1 статті 86 Земельного кодексу України «Спільна власність на земельну ділянку» передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно статті 87 ЗК України «Виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку» 1. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Статтею 89 Земельного кодексу України «Спільна сумісна власність на земельну ділянку» передбачено наступне: 1. Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. 2. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку ; г) співвласників багатоквартирного будинку. 3. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. 4. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. 5. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Рядом положень статті 120 Земельного кодексу України «Перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду» У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 12, 81, 158, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: внаслідок виділення в натурі 43/100 частки із права спільної часткової власності на житловий будинок №189 та господарські будівлі АДРЕСА_1 :82100, та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на коридор «1-10» площею 13,1кв. м., коридор «1-11» площею 1,00кв.м., санвузол «1-12» площею 5,7кв.м., житлову кімнату «1-13» площею 15,8кв. м., житлову кімнату, «1-14» площею 14,3кв. м., житлову кімнату «1-15» площею 20,5кв.; у підвалі: на кімнату, позначену літ. «І» площею 3,9кв.м., кімнату, позначену літ.«ІІІ» площею 20,9кв. м., кімнату, позначену літ.«IV» площею 16,3кв. м.; всього загальна площа 118,70кв. м., житлова площа 50,60кв.м., а також на сходи, позначені літ.«а», бетонне замощення, позначене літ.«І» та на металеву огорожу, позначену літ.«1-2».

Виділити в натурі 57/100 частки із права спільної часткової власності на житловий будинок №189 та господарські будівлі АДРЕСА_1 :82100, та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 право власності на коридор, позначений літ.«1-1» площею 8,0кв. м., на санвузол літ.«1-2» площею 4,6кв. м.; житлову кімнату «1-3» площею 12,1кв. м., житлову кімнату «1-4» площею 23,0кв. м., житлову кімнату «1-5» площею 22,8кв. м.; на кухню «1-6» площею 16,5кв. метрів, сходову кл. «1-7» площею 2,9кв. м., у підвалі: на приміщення літ. «ІІ» площею 20,7кв. м.; літ.«V» площею 16,8кв. м., літ.«VI» площею 5,5кв. м.; всього загальну площа 132,9кв. м., житлова площа 57,9кв. м., а також на сходи, позначені літ.«а», бетонне замощення, позначене літ.«І», на гараж, позначений літ. «Б», та на металеву огорожу, позначену літ.«1-2».

Внаслідок поділу в натурі земельної ділянки площею 701 кв.м. з кадастровим №:01:018:0134 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку № 1 площею 0,0284га, за ходом годинникової стрілки з відповідними розмірами: 2,78м; 8,22м.; 13,29м.; 3,81; 1,74м.; 3,85м., 6,04м.; 5,38м; 6,78м.; 9,33м.; 23,64м.; 13,66м., позначену на плані розподілу земельної ділянки із кадастровим № : 01: 018 : 0134 загальною площею 0,0701га, виготовленого ФОП ОСОБА_6 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку № 3 площею 0,0299га, за ходом годинникової стрілки з відповідними розмірами: 2,84м; 0,45м.; 6,17м.; 12,01м.; 16,31м.; 4,70м.; 6,55м.; 6,27м.; 6,78м.; 4,84м.; 11,27м.; 3,82м.; 1,74м.; 1,22м.; 3,81м., 13,29м., позначену на плані розподілу земельної ділянки із кадастровим № : 01: 018 : 0134 загальною площею 0,0701га, виготовленого ФОП ОСОБА_6 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку №2 площею 0,0118га, за ходом годинникової стрілки з відповідними розмірами: 3,85м.; 1,74м.; 1,20м.; 1,22м.; 1,74м.; 3,82м.; 11,27м.; 4,84м.; 5,38м.; 6,04м., 5,17м., позначену на плані розподілу земельної ділянки із кадастровим № : 01: 018 : 0134 загальною площею 0,0701га, виготовленого ФОП ОСОБА_6 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку №2 площею 0,0118га, за ходом годинникової стрілки з відповідними розмірами:3,85м.; 1,74м.; 1,20м.; 1,22м.; 1,74м.; 3,82м.; 11,27м.; 4,84м.; 5,38м.; 6,04м., 5,17м., позначену на плані розподілу земельної ділянки із кадастровим № : 01: 018 : 0134 загальною площею 0,0701га, виготовленого ФОП ОСОБА_6

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на житловий будинок №189 та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя __________________ О.В. Крамар