Номер справи 237/369/18
Номер провадження 2/237/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.03.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ? ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року у розмірі 117000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 04.04.2011року ОСОБА_1 кредитку картку «Універсальна». 01.04.2014 року ОСОБА_1 було переоформлено кредитну картку на престижну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 15000 гривень 00 копійок у вигляді кредитного ліміту на зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання не виконала. На думку позивача, заборгованість відповідача станом на 07.11.2017 року складає 117000 гривень. Зазначена сума складається з наступного: 14685,59 грн. - заборгованість за кредитом; 102314,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

05.02.2018 року ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області було відкрито провадження по справі.

21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

23.05.2018 року ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив на позов не подано.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 04.04.2011 року ОСОБА_1, ознайомившись з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», просила надати відповідні послуги, про що нею було підписано відповідну заяву.

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти підтверджується, що відповідачу було переоформлено кредитну картку та відкрито картковий рахунок (старт карткового рахунку 01.04.2014 року) з кредитним лімітом 15 000 гирвень.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказане свідчить, що підписана 04.04.2011 року ОСОБА_1 заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між сторонами договір, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов`язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. ст. 1049,1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

На виконання умов кредитного договору № б/н від 04.04.2011 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 , а остання отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту.

В свою чергу, ОСОБА_1 в добровільному порядку виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року не погасила.

Представником відповідача по справі було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності в якій представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Як вбачається з довідки банку (а.с. 9) за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 останній було видано кредитну картку за № НОМЕР_1 з терміном дії до січня 2018 року.

Вирішуючи питання щодо застосування правових наслідків спливу строків позовної давності до заборгованості по кредиту суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність та відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11, 2.1.1.12. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карти (місяць/рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Оскільки строк дії картки, отриманої позивачкою встановлений до 31 січня 2018 року включно, що підтверджується довідкою банку (а.с. 9), а позивач звернувся з даним позовом до суду 02.02.2018 року, суд приходить до висновку, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом ним не пропущено.

Вирішуючи питання щодо перебігу строку позовної давності за вимогою про стягнення процентів за кредитом суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України визначено, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12).

Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сплата процентів за користування кредитом визначена договором щомісячно, отже, строк позовної давності щодо стягнення щомісячних платежів зі сплати процентів за період, що перевищує три роки до часу звернення позивача з даним позовом пропущено.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 02 лютого 2018 року, то з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти починаючи з 02 лютого 2015 року по 07 листопада 2017 року (дата, станом на яку пред`являється заборгованість).

Розраховуючи розмір заборгованості по процентам за користування кредитом суд виходить з наступного.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що розмір відсоткової ставки за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року неодноразово змінювався. Так, з 01.04.2014 року банком застосовувалась обумовлена сторонами ставка у розмірі 27,6 відсотків, з 01.09.2014 року при розрахунку заборгованості банк почав застосувати іншу ставку у розмірі 32,40 відсотка. З 01.04.2015 року відсоткова ставка, застосовувана банком, знову змінюється і становить 42 відсотка.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Пунктом 1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта отримувати виписки про стан картрахунків та проведені операції по картрахункам.

Згідно п. 1.1.1.3.9. Умов і правил надання банківських послуг, Банк зобов`язаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» ЦК України було доповнено статтею 1056-1.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» статтю 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» було доповнено частиною четвертою. Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Дана правова позиції висловлена Верховним судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі за № 6-1374 цс17.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення відповідача про майбутню зміну (підвищення) розміру відсоткової ставки, суд приходить до висновку, що банк в односторонньому порядку здійснив зміну (підвищення) розміру відсоткової ставки за користування кредитом до 42%, а відтак нарахована сума процентів підлягає зменшенню, виходячи із обумовленої договором ставки 27,6%.

Розмір нарахованих відсотків з 02 лютого 2015 року по 07 листопада 2017 року розраховується наступним чином та складає: 14685,59 (заборгованість за кредитом) * 27,6% (розмір відсоткової ставки) / 360 (кількість днів, на які банк нараховує відсотки) * 1009 (кількість днів з 02 лютого 2015 року по 07 листопада 2017 року) = 11360,28 грн.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту слід задовольнити частково, а саме, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача: 14685,59 грн. заборгованість за кредитом та 11360,28 заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судового збору, сплаченого позивачем складає 1762,00 гривні. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 26045,87 гривень х 100 % : 117000 гривень ціни позову = 22,26%), тобто 22,26% від ціни позову (22,26% х 1762,00 гривень : 100% = 392,22 гривні), що складає 392,22 гривні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року у розмірі 26045 (двадцять шість тисяч сорок п`ять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок, яка складається з наступного:

-14685 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок - заборгованість за кредитом;

-11360 (одинадцять тисяч триста шістдесят) гривень 28 (двадцять вісім) копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 392 (триста дев`яносто дві) 22 (двадцять дві) копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя С.М. Ліпчанський