У Х В А Л А

01 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 554/991/18

провадження № 61-11572ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу приватного нотаріуса Ганночки Валентини Михайлівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Ганночки Валентини Михайлівни, третя особа: ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2019 року приватний нотаріус Ганночка В. М. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно було надати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій зазначити поважні причини, що перешкоджали їй подати касаційну скаргу до 18 червня 2019 року, надати належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин; запропоновано сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 819,20 грн.

На виконання ухвали суду приватний нотаріус Ганночка В. М. надіслала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, з тих підстав, що повний текст оскаржуваного судового рішення вона не отримувала, тому не змогла своєчасно оскаржити судове рішення в касаційному порядку. Жодного доказу на підтвердження цих обставин заявником до заяви не додано.

Також, на адресу суду надіслала копію меморіального ордеру № MAB 3042090 від 27 вересня 2019 року про сплату судового збору в розмірі 52,40 грн.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Полтавським апеляційним судом прийнято постанову 16 травня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних та святкових днів) припадав на 18 червня 2019 року, а скаргу подано 15 серпня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник вказує, що копію оскаржуваних рішень судів вона не отримувала.

Враховуючи те, що приватний нотаріус Ганночка В. М. не надала суду докази поважності причин пропуску строку на касаційне провадження та не в повному обсязі сплатила судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги, суд позбавлений можливості розглянути питання щодо поновлення заявнику пропущеного строку на касаційне оскарження.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, станом на 17 жовтня 2019 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2019 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Ганночки Валентини Михайлівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Ганночки Валентини Михайлівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник