ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1496/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

представника позивачки ОСОБА_4 ,

представника відповідача Плюх В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/14634/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року (суддя Чевилюк З.А., повне судове рішення складено 21 травня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Садівниче товариство «Енергія», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування наказу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_5 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 22 лютого 2002 року на її ім`я виданий державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,08 га для ведення садівництва на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №809. У 2015 році вона звернулася до ліцензованої землевпорядної організації ТОВ «Подільський земельний центр» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. 30 листопада 2015 року товариство відмовило їй у виготовленні технічної документації, оскільки в межах земельної ділянки розташована інша земельна ділянка. Рішенням №РВ-015 від 25 грудня 2015 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру», а саме перетин з ділянкою :02:017:3071, площа співпадає на 94,9126%, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

11 квітня 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомлено, що в місцевому фонді документації із землеустрою технічна документація щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:3071 на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області відсутня та надано наказ №22-4827/14-14-СГ від 08 жовтня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Проект землеустрою містить довідку, що громадянка ОСОБА_6 є членом Садівничого товариства «Енергія» і володіє земельною ділянкою № НОМЕР_1 площею 0,08 га. Проте, власником земельної ділянки № НОМЕР_1 є вона, про що зазначено в книжці садовода, виданій головою товариства. Акт встановлення та погодження зовнішніх в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_6 з суміжними землекористувачами складений з недостовірними відомостями щодо суміжних землекористувачів.

Тому, позивачка просила визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4827/14-СГ від 08 жовтня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» для індивідуального садівництва ОСОБА_6 , яка розташована в Садівничому товаристві «Енергія» за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України №22-4827/14-СГ від 08 жовтня 2014 року про затвердження документації із землеустрою та надання ОСОБА_6 земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, яка розташована в Садівничому товаристві «Енергія» за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення по відмову в позові. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Судом не взято до уваги, що виданий позивачці державний акт серії ХМ від 22 лютого 2002 року немає номера, не містить зазначення рішення, на підставі якого виданий, а лише зазначення органу, який його видав. Відомості про реєстрацію державного акта в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №809 не відповідає дійсності.

У засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали. Представник позивача визнала її необґрунтованою у повному обсязі. Представник відповідача визнала апеляційну скаргу.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно з п. 2, п. 3 і п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_5 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ без номера від 22 лютого 2002 року, виданого на підставі рішення Давидковецької сільської ради (номер і дата рішення у акті не зазначені), що містить відмітку про реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №809, вважає себе власником земельної ділянки площею 0,008 га, розташованої на території Давидковецької сільської ради, за землях Садівничого товариства «Енергія».

З 2001 року ОСОБА_5 є членом Садівничого товариства «Енергія», про що свідчать відомості з членської книжки садовода, виданої на її ім`я.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 01 серпня 2014 року №22-2613/14-14-СГ ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району, кадастровий номер :02:017:3071.

08 жовтня 2014 року наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від №22-4827/14-14-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення і надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,0800 га у для індивідуального садівництва, розташованої за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району.

Ліцензована землевпорядна організація ТзОВ «Подільський земельний центр» встановила, що в межах земельної ділянки на території Давидковецької сільської ради, розташована інша земельна ділянка.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора Управління

Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області №РВ-015 від 25 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з перетином з ділянкою з кадастровим номером :02:017:3071, площа співпадання складає 94,9126 %.

30 вересня 20016 року ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_7 , яка у зв`язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При ухваленні рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з доведеності факту належності ОСОБА_5 на праві власності спірної земельної ділянки і неможливості у зв`язку з цим її передачі ОСОБА_6

Такий висновок суду не відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам закону. Суд помилково визнав встановленими обставин, що мають значення для справи, які не доведені позивачкою.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України у редакції, чинній на дату зазначену в державному акті про права приватної власності на землю ОСОБА_5 (далі - ЗК України), громадяни набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

На підставі ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради (п. 1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року за №354/3647, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3.5. цієї Інструкції визначено, що державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, реєструються, відповідно, у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком 1.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Із наведених норм законодавства України слідує, що підставою набуття права приватної власності на земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності, є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, на підставі якого уповноважений орган видає державний акт на право приватної власності на земельну ділянку і реєструє його в установленому законом порядку.

Статтями 15 і 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі прав на земельні ділянки, встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України, зокрема визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

На підставі ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В силу ч. 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити наявність цього права, чи було таке право порушене, у чому саме полягало порушення та з урахуванням позовних вимог захистити право у спосіб, передбачений цивільним законодавством або у інший спосіб, що встановлений договором або законом.

Відсутність встановленого за результатами розгляду справи факту порушення права особи, зумовлює неможливість реалізації його захисту в

судовому порядку. У такому разі у суду немає правових підстав для

задоволення позову.

Із наявної у матеріалах справи копії державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ без номера від 22 лютого 2202 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , слідує, що він містить істотні недоліки.

Зокрема, у державному акті (а.с.14) відсутнє посилання на номер та дату рішення Давидковецької сільської ради, на підставі якого спірна земельна ділянка передана позивачці у власність.

Також державний акт не містить серійного номера бланка.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у Книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Давидковецькій сільській раді відсутній запис про реєстрацію державного акта серії ХМ від 22 лютого 2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 (а.с.128).

Відповідно до письмового пояснення голови Садівничого товариства «Енергія» (а.с.118) офіційної інформації кому виділялись земельні ділянки в садівничому товаристві до 2002 року немає.

Належних і допустимих доказів про прийняття Давидковецькою сільською радою рішення про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки матеріали справи не містять.

Зі змісту листа Давидковецької сільської ради №630 від 28 жовтня 2019 року, адресованого апеляційному суду, у Давидковецькій сільській раді відсутнє рішення про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,08 га на території сільської ради на землях Садівничого товариства «Енергія».

Згідно з витягом з Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Давидковецькій сільській раді за №809 зареєстрований державний акт, виданий іншій фізичній особі.

За наведених законодавчих підстав набуття права приватної власності на землю та встановлених обставин, наданий позивачкою державний акт, не є у розумінні ст. 77 ЦПК України належним доказом на підтвердження права власності на спірну земельну ділянку.

ОСОБА_5 не довела належними та допустимими доказами те, що на підставі державного акта, зареєстрованого відповідно до чинного на час його видачі законодавства, у неї виникло право власності на спірну земельну ділянку.

Зазначені обставини залишилися поза межами правової оцінки суду першої інстанції, який визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які позивачка не довела і прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, немає підстав для скасування наказу відповідача від 08сжовтня 2014 року №22-17425-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» для індивідуального садівництва ОСОБА_6 , розташованої за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

З урахуванням наведеного, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування судового рішення.

Слушними є доводи відзиву на апеляційну скаргу відповідача про

правомірність видання спірного наказу та передачі у власність ОСОБА_6

земельної ділянки, що є предметом спору.

Безпідставними є доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу на обґрунтування законності рішення суду першої інстанції з підстав дійсності виданого на її ім`я державного акта про право приватної власності на земельну ділянку.

Не є підтвердженням правомочностей власника на земельну ділянку, а тому не можуть бути взяті до уваги і доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу про її членство у Садівничому товаристві «Енергія».

Документально підтверджені судові витрати ОСОБА_1 у сумі 1057 грн 20 коп на підставі ч.1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з позивачки.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Садівниче товариство «Енергія», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування наказу відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1057 грн 20 коп (одна тисяча п`ятдесят сім грн 20 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай