ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6075/19 Справа № 212/8103/18 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

«Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Карнаух Тетяна Вікторівна до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 135 305,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона працювала на підприємстві ПАТ «Півд.ГЗК» машиністом конвеєра з 28 вересня 2001 року по травень 2018 року. Висновком МСЕК їй встановлено 30% професійної працездатності. Причиною професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві. Відповідач, не забезпечивши на її робочому місці безпечні та нешкідливі умови праці, порушив її законні права, що призвели до професійного захворювання, втрати працездатності, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від неї додаткові зусилля для організації свого життя.

По факту професійного захворювання було проведено розслідування хронічного професійного захворювання, ПрАТ «Півд.ГЗК» про що складено акт по формі П-4 від 31 травня 2018 року, відповідно до якого причиною виникнення професійного захворювання стала тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища та недосконалості робочого місця ОСОБА_1

Оскільки позивач втратила своє здоров`я, та працездатність з вини підприємства, вважає, що відповідач по справі повинен відшкодувати їй моральну шкоду. В зв`язку з професійним захворюванням змінився її уклад та якість життя, що завдає позивачці моральних страждань. Все вищенаведене і є підтвердженням душевних переживань, що призводять до значних і постійних моральних страждань та змушують її звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 - 57 630 грн. за спричинену моральну шкоду в зв`язку з втратою здоров`я на виробництві без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб. Вирішено Питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог посилаючись на те, що воно є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 24 роки 3 місяці, з них 16 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих факторів.

Відповідно трудової книжки ОСОБА_1 , Позивач працювала з 28 вересня 2001 по 09 липня 2018 машиністом конвеєра ПАТ «Півд.ГЗК». Звільнена з підприємства за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за ст.38 КЗпП України.

Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 15 травня 2018 року за №679, ОСОБА_1 було встановлені професійні захворювання: сидеросидікоз першої стадії (s/p 1/1 pi, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група С, ЛН- другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова L5- S1 зліва з помірними статико-динамічними порушеннями, больовим синдромом.

За виявленими професійними захворюваннями 31 травня 2018 року складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у Позивача ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.17 Акту, позивач працюючи на підприємстві відповідача виконувала роботи в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, умови праці. А саме, вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони 6,0-12,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3, що в 3 - 6,3 разів перевищує норми. Також, важкість праці: робоча поза (незручна) 36% зміни, при нормі до 25% з вимушеними нахилами тулуба уперед перед кутом більше 30° 248-315 разів за зміну при нормі 51-100 разів; величина статичного навантаження за зміну двома руками становила 020 кг/с при нормі до 42000 кг/с; потужність зовнішньої роботи при роботі з переважною участю м`язів плечового поясу 28.4-28.6 Вт при нормі 27 Вт, м`язів нижніх кінцівок та тулуба 67,5 Вт, при нормі 63 Вт; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 8-16 кг, при нормі до 7 кг. Також виробничий мікроклімат: температура повітря 10,8-11,9 °С при нормі 15-21 °С; відносна вологість повітря 69-85 % при нормі 55-75 %; швидкість руху повітря 0,14-0,5 при нормі не > 0,4 м/с та 0,22 м/с при нормі 0,3 м/с.

Відповідно до п.16 Акту професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та недосконалості робочого місця, ОСОБА_1 підпадала під вплив пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники та фізичного навантаження, що перевищувало нормативні показники.

В пункті 19 Акту розслідування причин виникнення хронячного професійного захворювання не вказано конкретних посадових осіб, які б були відповідальні за виникнення професійних захворювань у позивачки, не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурного підрозділу.

Виходячи з викладеного, можно дійти висновку, відповідач протягом тривалого часу грубо порушував ст.13 ЗУ «Про охорону праці» та ст.153 КЗпПУ, що і призвело до виникнення у позивача професійного захворювання. Цей факт визнали члени комісії з розслідування професійного захворювання.

За висновком МСЕК від 18 вересня 2018 року, серії 12 ААА №050481 ОСОБА_1 первинно, встановлена втрата професійної працездатності 30%, з яких 15% - сидеросидікоз та 15% - радикулопатія , з наступним переоглядом 01 вересня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої статті 237-1 КзпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 153 КЗпП України та статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Тобто, роботодавець, в тому числі й ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», допустив перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що є порушенням статті 153 КЗпП України та статті 13 Закону України «Про охорону праці».

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло, у тому числі, з вини ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманого професійного захворювання, роботу позивача тільки на підприємстві відповідача ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», в умовах впливу шкідливих факторів, продовж 16 років 7 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 30%, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення.

Виходячи з викладеного висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненями.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність його вини у спричиненні моральної шкоди позивачу, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КзпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповіднодо нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач був попереджений про наявність на робочому місці небезпечних та шкідливих факторів і їх вплив на здоров`я та свідомо приймав запропоновані йому умови праці, колегією суддів відхиляються, оскільки ч. 2 ст. 153 КзпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов`язок саме власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров