Справа № 487/3849/19
Провадження № 2/487/1717/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.10.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Рурич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат, понесених на утримання житла, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєві позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача понесені витрати на утримання квартири АДРЕСА_1 станом на 1 травня 2019 року у сумі 7 684,89 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . З осені 2013 року відповідач коштів для утримання квартири не надає, а з осені 2014 року до квартири не прибуває. Тобто відповідач як власник нерухомого майна не приймає будь-яких дій по утриманню житла. Позивач змушена проводити всі оплати у повному обсязі та вимушена звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та судовий розгляд постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

02.09.2019 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Однак, суд не приймає до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог та повертає її позивачу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 та 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження ; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Як передбачено ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Однак до суду не надано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу, у зв`язку із чим суд не приймає її до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, розглядаючи вимоги викладені в позовній заяві від 20.05.2019 р.

Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої згідно з рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року також являється відповідач ОСОБА_2 .

У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що вбачається з копії довідок № 1954 та № 1953 від 14.07.2014 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІСКИМ».

Співвласники квартири перебували у шлюбі з 10.08.1991 року, який розірвано 04.03.2014 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва.

Згідно акту про не проживання, ОСОБА_2 з осені 2014 року в кв. АДРЕСА_1 не проживає.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто витрати понесені на утримання житла в розмірі 7576,07 грн., з яких: утримання житла за період з жовтня 2013р. по вересень 2017р. - 2338,52 грн.; послуги газопостачання за період з жовтня 2013р. по березень 2017р. - 4721,63 грн.; послуги водопостачання за період з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. - 353,69 грн.; послуги електропостачання за період з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. 162,23 грн.

За період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року позивач понесла витрати на утримання квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- утримання квартири за період з жовтня 2017 р. по квітень 2019р. - 4 505,2 грн.;

- за послуги газопостачання в опалювальний період з врахуванням роботи котла за період з жовтня 2017р. по квітень 2018р. - 10867,57 грн.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом не визначені безпосередньо порядок та межі участі співвласників в утриманні майна, що перебуває у їх спільній сумісній власності, втім виходячи з загальних засад добросовісності, розумності та справедливості немає підстав вважати, що це звільняє співвласника від обов`язку прийняти участь у спільних витратах.

За викладених обставин суд вважає за необхідне згідно ст. 8 ЦК України за аналогією закону застосувати положення ст. 360 ЦК України, що регулюють подібні за змістом правовідносини утримання майна, що перебуває у спільній частковій власності. При цьому виходячи з визначеної ст. ст.370, 372 ЦК України презумпції рівності прав співвласників у спільній сумісній власності відповідач зобов`язаний взяти участь у спільних витратах у розмірі 1/2 їх частини.

Утримання житла - це комплекс робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлових будівель та технічного обладнання.

Виходячи зі змісту статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний утримувати майно, що йому належить та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Факт не проживання співвласника у будинку, не позбавляє його обов`язку з утримання спільного майна.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці (право зворотної вимоги - регрес).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, в контексті виниклих правовідносин, приймаючи до уваги, що в судовому засідання знайшов підтвердження факт понесення позивачем витрат, пов`язаних з утриманням нерухомого майна, які є об`єктивно необхідними для його підтримання у належному стані, а також встановлено обов`язок відповідача брати участь у понесених витратах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина витрат,пов`язаних з утриманням спільного майна - 1/2 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., у сумі 7684,89 гривень, з яких: утримання квартири за період з жовтня 2017 р. по квітень 2019р. - 2251,10 грн. (1/2 від 4 505,2 грн.); за послуги газопостачання в опалювальний період з врахуванням роботи котла за період з жовтня 2017р. по квітень 2018р. - 5433,79 грн. (1/2 від 10867,57 грн.).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та керуючись статтями ст. 5, 7,12,13,76,141, 142, 263, 264, 265, 272, 280, 282, 352, 354-355 ЦПК,суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення витрат, понесених на утримання житла - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину витрат на утримання житла за адресою АДРЕСА_1 , що складає 7684,89 грн., з яких: утримання квартири за період з жовтня 2017 р. по квітень 2019р. - 2251,10 грн.; за послуги газопостачання в опалювальний період з врахуванням роботи котла за період з жовтня 2017р. по квітень 2018р. - 5433,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 768,40 грн.

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.09.2019 р. про збільшення позовних вимог та повернути її позивачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.10.2019 року.

Суддя: З.М.Сухаревич