Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 509/4283/17

провадження № 61-19633ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначала, що за договором оренди земельної ділянки від 29 липня 1997 року їй було передано у користування, як фізичній особі - підприємцю, земельну ділянку для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску з торгівлі продовольчими товарами в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,01 га.

Посилаючись на те, що вона тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно користувалась указаним майном, просила суд визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Рішенням Овідіопольського районного суду м. Одеси від 23 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 31,4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на земельній ділянці площею 0,155 га.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вартість спірного нерухомого майна (нежитлового приміщення), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,становить 60 000 грн.

Таким чином, ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн*100 = 192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені скаржником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко