Справа № 342/572/19
Провадження № 2/342/500/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 с АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був її дід ОСОБА_4 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Згідно технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 114.0 кв.м, житловою площею 50.6 кв.м., двох літніх кухонь, п`ятьох сараїв, навісу, гаража, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку завершено у 1986 році. Відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 151129 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту не залишив. На час смерті ОСОБА_4 у житловому господарстві разом з ним проживали дружина ОСОБА_6 та внучка ОСОБА_2 з сім`єю. ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадщину прийняла, однак не оформила в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. 02 березня 2012 року ОСОБА_6 вчинила на користь позивачки заповіт, згідно якого розпорядила їй все своє майно, з чого б воно не складалося і на що за законом вона матиме право. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їй належали земельні ділянки та житлове господарство по АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_6 позивачка проживала разом з нею у спадковому житловому будинку. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. Нотаріус відмовив їй у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документа на нього у спадкодавця. Житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 Колгоспний двір був припинений 15 квітня ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та позивачка. Після смерті баби ОСОБА_6 позивачка фактично вступила в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

В підготовчому засіданні представник позивачки - адвокат Ігнатюк Л.В. підтримала позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку в спадковому майні не претендує, не зверталася в нотаріальну контору з приводу її оформлення, не заперечує щодо задоволення позову.

Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачки.

Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачка визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 ) зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 30.10.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 12.10.1989, що стверджується довідкою про об`єкт нерухомого майна № 107, виданою 10.08.2018 ФОП « ОСОБА_7 ». Про те, що в АДРЕСА_3 свідчить довідка № 438, видана 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_2 ) були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , 1922 р.н., дружина ОСОБА_6 , 1926 р.н., онука ОСОБА_8 , 1974 р.н., що підтверджується довідкою № 439, виданою 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 роки в с. Колінки Городенківського району, актовий запис за № 14 від 20 травня 2005 р. в Книзі реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Далешівською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в АДРЕСА_1 разом з ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 , 1926 р.н., ОСОБА_2 , 1974 р.н., ОСОБА_9 , 1966 р.н., ОСОБА_10 , 1994 р.н., ОСОБА_11 , 1999 р.н., що стверджується довідкою № 437, виданою 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

Про те, що ОСОБА_4 , 1922 року народження, та ОСОБА_6 , 1926 року народження, були подружжям, свідчить копія повторного свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 15 лютого 1980 р. Далешівською сільською радою, запис за № 94 від 07 жовтня 1947 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження.

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , актовий запис за № 4 від 05 квітня 1950 р. в Книзі реєстрації народжень, про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 02 листопада 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківсьокго районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 в рiвних частках є його дружина ОСОБА_6 та дочка відповідачка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із копії спадкової справи № 969/2007, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , їй 13 листопада 2007 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2812, на право на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СВК «Злагода» в с. Колінки Городенківського району, що належав померлому згідно майнового сертифікату серії ІВ НОМЕР_4 , виданого Далешівською сільською радою.

Дочка спадкодавця відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, спадщину не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За заповітом, посвідченим 02 березня 2012 р. секретарем виконкому Далешівської сільської ради, зареєстрованим в реєстратурі за № 9, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право, - заповіла внучці ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці НОМЕР_5 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис № 18 від 16 червня 2014 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Далешівською сільською радою Городенківсьокго району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На день смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) разом з нею в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , 1974 р.н., ОСОБА_9 , 1966 р.н., ОСОБА_10 , 1994 р.н., ОСОБА_11 , 1999 р.н., що стверджується довідкою № 436, виданою 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

Про те, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є онукою спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчать копії: повторного свідоцтва про народження матері позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 , виданого 02 листопада 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківсьокого районного управління юстиції Івано-Франківської області, де зазначено, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , актовий запис за № 4 від 05 квітня 1950 р. в Книзі реєстрації народжень; довідки № 213/3-44, виданої 02 листопада 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію 15 травня 1971 р. шлюбу між з ОСОБА_13 та ОСОБА_3 та зміну прізвища на « ОСОБА_14 », актовий запис № 13; свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_7 , виданого Далешівською сільською радою, запис за № 37 від 14 грудня 1974 р. в книзі реєстрації актів про народження де зазначено, що її батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого Далешівською сільською радою, з якого слідує, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , при одруженні 22.04.1993 з ОСОБА_9 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_16 », запис за № 8 від 22 квітня 1993 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 остання змінила прізвище на « ОСОБА_17 ».

Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_6 за заповітом є її онука - позивачка ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 83/2014, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р., вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_6 , їй 11 листопада 2015 р. видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1670 та за № 1671, на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_6 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.

До складу спадщини ОСОБА_6 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом була дружина ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила документи про спадщину на цей житловий будинок.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. № 326/02-31 від 13.05.2019 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що житловий будинок збудований в 1940/1986 р.р., господарські будівлі та споруди в 1940, 1950, 1970, 1986, 1990, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 02.05.2019 становить 151129 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 02052019_00529, складеного ФОП « ОСОБА_5 ». За домогосподарством в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,53 га, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель 0, 25 га, для ведення особистого селянського господарства біля житлового будинку 0,28 га, що підтверджується довідкою № 425, виданою 02.05.2019 виконкомом Далешівської сільської ради.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, був виданий документ, який посвідчував його право власності, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , спадкоємцем якого за законом була ОСОБА_6 , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті баби ОСОБА_6 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу про власність спадкодавця ОСОБА_6 на спадковий житловий будинок позивачка не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачкою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 196-198, 200, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Івано-Франківському апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складене 07.11.2019.

Суддя: Ничик Г. І.