Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 234/8782/16-ц

провадження № 61-32489св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач за позовом 1 (відповідач за позовом 2) - ОСОБА_1 ,

відповідач за позовом 1 (позивач за позовом 2) - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2017 року в складі колегії суддів: Будулуци М. С., Курило В. П., Канурної О. Д.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права приватної особистої власності.

На обґрунтування позову зазначав, що з 09 листопада 2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період шлюбу за спільні кошти подружжя придбано майно, яке у добровільному порядку поділити не змогли.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд: визнати автомобіль, марки Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак

НОМЕР_1 , а також холодильник Samsung RL44CPS, 2008 року випуску, пральну машинку автомат LG WD-80158NP 2005 року випуску, та мікрохвильову піч

Hansa HMO-202 DG 2009 року випуску, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя; визнавши за ним право власності на автомобіль, а за ОСОБА_2 право власності на вказану побутову техніку, стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 1 828,30 грн; визнати за ним, право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Також у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

На обґрунтування позову посилалася на те, що дійсно з 09 листопада 2001 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період шлюбу за спільні кошти подружжя придбано майно, яке було зареєстроване на ОСОБА_1 . У добровільному порядку таке майно поділити не можуть.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просила суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль, марки Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , холодильник Samsung RL44CPS, вартістю 3 082,96 грн, пральну машинку автомат LG WD-80158NP, вартістю 6 950,50 грн, мікрохвильову піч Hansa HMO-202 DG, вартістю 659,00 грн, комп`ютерний монітор Asus VW 193D та основний блок (процесор) IQ-P41, вартістю 5 500,00 грн, газову плиту, вартістю 1 599,00 грн, бак водонагрівач, вартістю 2 000,00 грн;

здійснити розподіл спільної сумісної власності, визнавши за нею та

ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині спірної квартири та по 1/2 частині спірного автомобіля;

визнати за нею право власності на холодильник Samsung RL44CPS, вартістю

3 082,96 грн, мікрохвильову піч Hansa HMO-202 DG, вартістю 659.00 грн, газову плиту, вартістю 1 599,00 грн, бак водонагрівач, вартістю 2 000,00 грн, на загальну вартість 7 340,96 грн;

визнати за ОСОБА_1 право власності на пральну машинку автомат

LG WD-80158NP, вартістю 6 950,50 грн, комп`ютерний монітор Asus VW 193D та основний блок (процесор) IQ-P41, вартістю 5 500,00 грн, на загальну вартість

12 450,50 грн;

зобов`язати ОСОБА_1 сплатити на її користь грошову компенсацію у розмірі 5 109,54 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 , на підставі його заяви від 09 листопада

2016 року, у частині визнання холодильника Samsung RL44CPS, 2008 року випуску, пральної машинки автомат LG WD-80158NP, 2005 року випуску, мікрохвильової пічки Hansa HMO-202 DG, 2009 року випуску, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та їх розподілу, а також у частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 компенсації, залишено без розгляду.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня

2017 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно набуте ними під час шлюбу, а саме: трикімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м; легковий автомобіль марки Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по

1/2 частини трикімнатної квартири

АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м; легкового автомобіля марки

Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Розділено майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Виділено ОСОБА_1 в натурі легковий автомобіль марки Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Залишено у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трикімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області

від 10 травня 2017 року доповнено рішення Краматорського міського суду

від 23 березня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1 264,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 363,56 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 736,84 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплаті судового збору в розмірі 433,57 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2017 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 травня 2017 року залишено без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із наявності підстав для застосування до спірних правовідносин статті 70 СК України при поділі майна подружжя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення, справу передати на новий розгляд.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності. Неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами установлено, що з 09 листопада 2001 року ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2016 року розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти придбали майно, а саме: автомобіль марки Opel, модель Vectra, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , а також трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що однин з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтями 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 212 ЦПК України 2004 року визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, встановивши, що у період шлюбу сторонами було придбано спірну квартиру та спірний автомобіль та з урахуванням того, що відсутні належні та допустимі докази, що спірне майно придбано за особисті кошти одного із подружжя, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 вартість 1/2 частини спірного автомобіля, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог на підставі статей 70, 71 СК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2017 року, якою залишено без змін рішення Краматорського міського суду Донецької області

від 23 березня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 травня

2017 року, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко