Справа № 541/501/19
Номер провадження 2-о/541/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 листопада 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород цивільну справу, в порядку окремого провадження,

за заявою ОСОБА_1 ,

про встановлення факту встановлення факту спільного проживання та прийняття спадщини,

заінтересована особа Зуєвецька сільська рада Миргородського району Полтавської області,

установив:

11 березня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з відповідною заявою звернулася ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Вказала, що на момент смерті спадкодавця, проживала з ним в одному будинку, по АДРЕСА_1 , спільно вела господарство, дбала про брата, так як він мав проблеми зі здоров`ям. Вказує, що встановлення даного факту має юридичне значення для подальшої реалізації її спадкових прав, оскільки померлий ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті їхньої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але юридично не оформив своїх прав.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання (а.с.21).

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала та прохала задовольнити з підстав вказаних у заяві.

Представник Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зуївці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Заявниця ОСОБА_1 являється рідною сестрою померлому ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та укладення шлюбу заявника і витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.9-11).

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.3 ст. 293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно довідки Зуєвецької сільської ради на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один (а.с.12).

Дана обставина також підтверджується витягом з погосподарської книги №2 Зуєвецької сільської ради Миргородського району за 2011-2015 рок. (а.с.13).

Свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового розгляду, було надано покази в яких вони підтвердили повідомлені заявником обставини, зокрема, факт відвідування ОСОБА_1 її брата- ОСОБА_2 та догляду за ним. Свідки вказали, що ОСОБА_1 частко приїздила до ОСОБА_2 , та здебільшого залишалася на ночівлю за місцем проживання брата.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції, що діяла на час смерті ОСОБА_2 реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Факт постійного проживання заявника з ОСОБА_2 реєстрацією не підтверджується.

При оцінці показів свідків, суд критично відноситься до даних доказів, адже, кожен із свідків не міг зазначити часового проміжку перебування ОСОБА_1 на тиждень в с. Зуївці за місцем проживання померлого спадкодавця. Окрім того суд, звертає увагу на ту обставину, що зареєстроване місце проживання заявника є с. В. Байрак Миргородського району, де ОСОБА_1 має сім`ю та працює, що свідчить про міцні соціальні зв`язки з відповідним населеним пунктом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належні, допустимі та достатні докази постійного, понад 5 років, проживання заявника з ОСОБА_2 до моменту його смерті, та прийняття заявником спадщини ОСОБА_2 , відсутні, а отже у задоволенні заяви про встановлення цих фактів слід відмовити.

Керуючись ст.ст.293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2019 року.

Суддя О.А. Городівський