П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року, ухваленого суддею Придачук О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовом до Обласного центру медико-соціальної експертизи (далі по тексту - ОЦМСЕК) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що 23.10.2018 року він звернувся із заявою про забезпечення його автомобілем із правом передачі керування. Однак ОЦМСЕК не прийняв відповідного висновку, передбаченого Порядком забезпечення осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 за №999 (далі по тексту - Порядок), хоча з дати подачі заяви пройшло більше місяця. Тому, просив визнати неправомірною бездіяльність ОЦМСЕК щодо розгляду документів поданих по заяві від 23.10.2018 та зобов`язати ОЦМСЕК розглянути документи подані по заяві від 23.10.2018 за результатом яких прийняти висновок.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2019 року в задоволенні позову, відмовлено.

ОСОБА_2 , що діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким: 1) визнати протиправною бездіяльність ОЦМСЕК щодо не проведення огляду ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправною бездіяльність ОЦМСЕК щодо не складання на підставі огляду акту-висновку згідно Порядку №999; 3) визнати протиправною бездіяльність ОЦМСЕК щодо надсилання витягу з акту-висновку ОСОБА_1 ; 4) зобов`язати ОЦМСЕК провести огляд ОСОБА_1 ; 5) зобов`язати ОЦМСЕК на підставі огляду скласти акт-висновок; 6) зобов`язати ОЦМСЕК надіслати витяг з акту-висновку ОСОБА_1 Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд взагалі не розглянув справу в межах позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 та ч.1 ст.13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Встановлено, що 23.10.2018 ОСОБА_1 від імені інваліда першої групи ОСОБА_2 звернувся до ОЦМСЕК із заявою у якій просив «прийняти рішення про забезпечення автомобілем із правом передачі керування на підставі доданих документів» (а.с.2). До заяви долучено: 1) Направлення на медико-соціальну комісію (МСЕК) №0409 ОСОБА_1 (а.с.3, 4); 2) Лист Управління соціального захисту населення Хустської РДА від 01.1.02018 за №1891 про направлення ОСОБА_1 для медичного обстеження і встановлення показань на право забезпечення автомобілем(а.с.5); 3) Копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.6); 4) Довідка МСЕК серії АВ №0927622 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності першої групи «А» довічно (а.с.7).

На дану заяву листом ОЦМСЕК від 16.11.2018 за №1274/01-40 ОСОБА_2 (представника) повідомлено, що згідно поданих документів ОСОБА_1 має медичні показання на протезування автотранспортом. Однак, згідно основного діагнозу «Деменція внаслідок шизофренії» ОСОБА_1 має медичні протипоказання до управління автомобілем з ручним керуванням. В листі вказано, що строк, на який передається право користування автомобілем члену сім`ї особи з інвалідністю, встановлюється у реєстраційних документах на автомобіль з дозволу Головного управління соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції виходячи з обставин конкретної сім`ї особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю». Питання права передачі вирішується з дозволу Головного управління соціального захисту населення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виконав свої обов`язки щодо огляду ОСОБА_1 , оскільки позивачу призначено групу інвалідності.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до абз. 3 п. 1 Порядку забезпечення автомобілями осіб з інвалідністю за місцем реєстрації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції Фонду).

Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку підставою для забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями є заява, документи, зазначені у пункті 34 цього Порядку, та висновок обласної, центральної міської у мм. Києві та Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність в особи з інвалідністю медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним залежно від умов забезпечення автомобілем, зазначених у пунктах 29-31 цього Порядку.

Пунктами 21-24 Порядку передбачено, що огляд осіб з інвалідністю з метою встановлення медичних показань для забезпечення автомобілями і протипоказань до керування ними проводиться облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) шляхом вивчення медичних документів лікувально-профілактичного закладу, медико-експертних справ осіб з інвалідністю. Особи з інвалідністю з діагнозом, який ускладнює прийняття рішення медико-соціальною експертною комісією, направляються до лікувально-профілактичних закладів або клінік науково-дослідних інститутів МОЗ чи Академії медичних наук для додаткового медичного огляду.

Після огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) складає акт про наявність (відсутність) в особи з інвалідністю відповідних медичних показань для забезпечення автомобілем з ручним керуванням. Акти про огляд осіб з інвалідністю зберігаються разом з висновками у медико-експертній справі особи з інвалідністю в облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК), якою проводився огляд.

У витягу з акта огляду особи з інвалідністю облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) повинні зазначатися:

номер акта і дата видачі висновку про наявність (відсутність) в особи з інвалідністю медичних показань для забезпечення автомобілем;

код хвороби, що стала причиною інвалідності, згідно з міжнародною класифікацією хвороб МКХ-10;

модифікація автомобіля;

дані щодо наявності (відсутності) протипоказань до керування автомобілем.

Витяг з акта огляду особи з інвалідністю облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) надсилається структурним підрозділам з питань соціального захисту населення. У разі коли інвалідність настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зазначений витяг з акта огляду надсилається відповідному управлінню виконавчої дирекції Фонду.

Висновок про відсутність медичних показань для забезпечення автомобілем або про наявність протипоказань до керування ним облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) надсилає особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, а копію висновку - органу соціального захисту населення за місцем реєстрації особи з інвалідністю чи управлінню виконавчої дирекції Фонду.

Позаяк до заяви ОСОБА_1 було долучено Направлення на медико-соціальну комісію (МСЕК) №0409 та лист Управління соціального захисту населення Хустської РДА від 01.10.2018 за №1891 про направлення ОСОБА_1 для медичного обстеження і встановлення показань на право забезпечення автомобілем, то ОЦМСЕК, у відповідності до п.п.21-24 Порядку, повинна була провести огляд ОСОБА_1 за результатом якого скласти відповідні висновок та акт огляду особи з інвалідністю, чого зроблено не було.

Зокрема, у матеріалах справи такі документи відсутні, відповідач такі не надав, а отже, згідно приписів ч. 4 ст. 81 ЦПК України, можна зробити висновок щодо не вчинення таких дій. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо проведення огляду ОСОБА_1 , необґрунтовано пославшись на те, що позивача визначено групу інвалідності, позаяк огляд на встановлення особі інвалідності та огляд згідно п.п.21-24 Порядку не є тотожними.

При цьому апеляційний суд вважає, що не зважаючи на те, що в заяві ОСОБА_1 міститься прохання «про забезпечення автомобілем із правом передачі керування», а не про проведення огляду, однак до заяви були долучені вказані вище направлення на МСЕК та Лист, а тому для відповідача повинно було бути визначальним необхідність проведення огляду ОСОБА_1 згідно п.п.21-24 Порядку. Натомість відповідач надіслав на адресу позивач лист відповідь від 16.11.2018, що не передбачено п.п.21-24 Порядку.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що мала місце протиправна бездіяльність відповідача щодо не проведення медичного огляду ОСОБА_1 згідно п.п.21-24 Порядку, а тому позовні вимоги про визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача провести огляд позивача підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про зобов`язання прийняти висновок, то на думку апеляційного суду, повноваження ОЦМСЕК щодо прийняття відповідного висновку є дискреційними, а тому, суд не вправі зобов`язувати відповідача вчинити такі дії, позаяк це буде втручанням у внутрішню діяльність установи. Отже, дана вимога задоволенню не підлягає.

Стосовно прохальної частини апеляційної карги, в якій апелянт просить задовольнити вже шість позовних вимог, то апеляційний суд, згідно ч. 6 ст. 367 ЦПК України, не надає оцінки тим вимогам, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема щодо не надсилання акт-висновку.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо не проведення медичного огляду ОСОБА_1 у відповідності до пунктів 21-24 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 за №999.

Зобов`язати Обласний центр медико-соціальної експертизи провести медичний огляд ОСОБА_1 у відповідності до пунктів 21-24 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 за №999.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді