Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2019 Справа №607/17974/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Посилаючись на те, що між позивачем та ОСОБА_2 , було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АІ/9990079 від 17.06.2016, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 03.08.2016 у м. Тернопіль сталася транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту був проведений огляд транспортного засобу та складений звіт. За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 28 171,17 грн..

Таким чином відбулося порушення умов полісу, оскільки за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , а тому позивач отримав право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення половини суми виплаченого страхового відшкодування.

У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 14 085,59 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

У судовому засіданні встановлено, між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 , було укладено Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АІ/9990079 від 16.06.2016, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 03.08.2016 та заяви про настання страхового випадку від 04.08.2016, 03.08.2016 у м. Тернопіль на вул. Морозенка сталася транспортна пригода за участю транспортних засобів:«Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - під керуванням ОСОБА_1 , який допустив зіткнення з автомобілем «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Вину у пошкодженні транспортних засобів визнала ОСОБА_1

Для встановлення вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був проведений огляд транспортного засобу та складений звіт про оцінку вартості № PZU/2276/16-170576 від 08.08.2016, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 33805,40 грн.

За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № UA005/L01/01 від 15.09.2016, позивач виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 28 171,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46027 від 16.09.2016.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом марки «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та отриманням транспортним засобом марки «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічних пошкоджень наявний причинний зв`язок.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АІ/9990079 від 16.06.2016, було укладено між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 .

Згідно статті 38-1 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

У зв`язку з тим, що відповідач відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, оскільки транспортний засіб «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований відповідно до пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і позивач здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу в розмірі 28 171,17 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача та слід стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 14 085,59 грн.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 13, 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 14 085,59 грн. (чотирнадцять тисяч вісімдесят п`ять гривень 59 копійки), сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , МФО 351005, п/р № НОМЕР_3 , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 40.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 08 листопада 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко