07.11.2019 Єдиний унікальний № 371/822/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/822/19

Провадження № 2/371/491/19

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем судових засідань Семерей Л.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 15 листопада 2006 року перебував з відповідачем у шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з ним. З березня 2015 року відповідач покинула дитину і ухиляється від виконання батьківських обов`язків, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитин. Просив стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін.

Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

27 вересня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

3 жовтня 2019 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримала 1 жовтня 2019 року.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відзив на позовну заяву

8 жовтня 2019 року відповідачем подано відзив на позов. У відзиві відповідач вказала, що заявлений позов не визнає у повному обсязі, оскільки визначений позивачем розмір не є реальним та не відповідає її матеріальним можливостям.

Заперечуючи проти заявлених вимог, вказала, що дочка ОСОБА_4 не проживає постійно з батьком, оскільки проживає з його матір`ю та своєю з бабусею.

Вона неодноразово пропонувала позивачу свою допомогу в утриманні дитини шляхом перерахування коштів на банківську картку. Проте, позивач весь час відмовлявся від її допомоги.

На даний час вона офіційно працевлаштована та має постійний дохід. Розмір її щомісячного доходу становить 5138 гривень. На її утриманні знаходиться малолітня дитина від другого шлюбу, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

У разі присудження судом аліментів в розмірі, який заявлено позивачем, її витрати на утримання двох дітей будуть перевищувати половину її доходу, що призведе до скрутного матеріального становища.

Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, аліменти мають бути визначені в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу).

Відповідь на відзив

10 жовтня 2019 року позивач подав відповідь на відзив. У відповіді вказав, що донька ОСОБА_4 проживає з ним у його батьків. В період, коли він на роботі, за донькою приглядають бабуся і дідусь. Дитину фінансово забезпечує сам. Відповідач жодного разу не пропонувала допомоги на утримання дитини. Після неодноразових розмов з відповідачем вона обіцяла перераховувати кошти на утримання доньки ОСОБА_6 . З моменту відкриття банківського рахунку, як того хотіла відповідач, і по даний час за 4,5 роки вона перерахувала 2000 гривень для придбання ноутбука.

Просить задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони з 15 листопада 2006 року перебували у шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Яхнівською сільською радою Миронівського району Київської області 18 квітня 2007 року, рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Судом встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем.

Вказані обставини підтверджені даними довідки виконавчого комітету Миронівської міської ради Яхнівського старостинського округу № 2 за № 02-39/247 від 7 червня 2019 року.

Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.

Мотиви суду та застосовані норми права

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами.

Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку є обґрунтованими. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Заперечення відповідача щодо розміру аліментів не є обгрунтованими.

Суду не надано доказів на підтвердження обставин, що мають істотне значення, та є підставою для визначення аліментів у меншому розмірі, ніж зазначено позивачем.

Згідно даних довідки № МД000000027 від 25 вересня 2019 року, виданої директором ТОМ «Мойдодир» відповідач працевлаштована та має достатній заробіток.

Факт укладення шлюбу відповідачем та зміну дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 », а також факт народження дитини у другому шлюбі підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 28 лютого 2018 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 29 грудня 2017 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Факт наявності у відповідача іншої дитини та необхідність несення витрат на її утримання не вказує на ті обставини, що аліменти не можуть бути визначені у розмірі ј частини заробітку відповідача.

Заперечення проти позову, які обґрунтовані тими обставинами, що в разі задоволення позову витрати на утримання двох дітей перевищуватимуть половину заробітку відповідача, не заслуговують на увагу.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно наведеного правила розмір відрахувань на утримання неповнолітніх дітей може досягати 70 відсотків заробітку.

Відповідачем не надано докази, які підтверджують ті обставини, що з її заробітку проводяться відрахування.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 44, 76 - 81, 89, 95, 128, 131, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Аліменти стягувати з 11 червня 2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах суми платежу за один місяць за період з 11 червня 2019 року по 11 липня 2019 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 7 листопада 2019 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук