Справа № 127/8264/18
Провадження 2/127/1432/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Панчук І.О.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представникапозивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про повернення коштів.

В підготовчому засіданні представником позивача подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що предметом позову є повернення грошових коштів у розмірі 295 000, 00 гривень, одержаних відповідачем за відчуження автомобіля належного позивачу. Відповідач досі кошти не повернув. Позивач вважає, що наразі існує реальна загроза, що доки справа буде розглядатися судом, відповідач може здійснити відчуження належного йому майна і тим самим утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду через брак у нього коштів або майна, на яке зокрема, можна звернути стягнення. Представник позивача також зазначила, що накладення арешту на майно відповідача жодним чином не перешкоджає йому користуватися таким майном та безпосередньо не завдає відповідачу жодних матеріальних збитків. Даний вид забезпечення позову покликаний виключно захистити інтереси позивача у разі задоволення позову. Підстави для застосування зустрічного забезпечення в даному випадку відсутні.

Вищевикладене й стало підставою для звернення представника позивача до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, перебуває у власності ОСОБА_4 , в межах суми заявленого позову, а саме 295 000, 00 гривень.

Заяву про забезпечення позову представник позивача просила задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в ній.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову, оскільки вважає, що представником позивача не надано доказів того, що незабезпечення позову призведе до невиконання рішення суду в разі його задоволення судом.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, також заперечував щодо задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову, оскільки вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, зокрема, на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана представником позивача з додержання вимог встановлених ст.ст. 151, 152 ЦПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування представника позивача, думку представника відповідача та представника третьої особи, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Представником позивача в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов, достатнього обґрунтовано такі припущення.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпеченняпозову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправ`я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи доводи представника третьої особи, суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Наявніпідстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , в межах ціни позову 295 000, 00 гривень, тобто у спосіб визначений п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому суд звертає увагу учасників справи на те, що обов`язкового з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається (в порядку вжиття таких заходів) арешт, процесуальним законом не передбачено.

Також судом враховано, що хоча заява про забезпечення позову не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, однак це не суперечить вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, з огляду на те, що ч. 1 ст. 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

На час вирішення питання про забезпечення позову судом не встановлено обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення коштів шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , в межах ціни позову 295 000, 00 гривень.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Виконання ухвали суду доручити Центральному відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 15-А) та негайно направити для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду складена 08.11.2019.

Суддя: