Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2019 р. Справа № 608/1811/19

Номер провадження2/608/740/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря с/з Росляк Т. Б.

представника позивачки адвоката Дядика Я.Б.

представника третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Дядика Ярослава Борисовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача 2 служби у справах дітей Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Дядик Я.Б. звернувся до суду з позовом в інтересах своєї довірительки до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача 2 служби у справах дітей Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві вказав, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.08.2006 року. В даному будинку окрім власниці, також зареєстровані дочка позивачки ОСОБА_3 , внук позивачки - ОСОБА_4 та син позивачки - ОСОБА_6 ., які фактично проживають в республіці Італія. (Дочка ОСОБА_3 та внук - ОСОБА_4 з січня 2011 року; син ОСОБА_6 - з січня 2012 року) по даний час. Реєстрація Відповідачів 1, 2, 3 в будинку, який належить позивачці на праві власності,

обмежує її в праві розпорядження своєю власністю, а саме відчуження, оскільки жоден покупець відмовляється придбавати нерухоме майно з особами, які в ньому зареєстровані. Також позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються від кількості зареєстрованих осіб у будинку. Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх дітей регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку. Вказує, що відповідно до частин З, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем, проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким - вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров 'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Зняття з реєстрації, не порушує прав неповнолітньої дитини, оскільки вона фактично проживає за іншою адресою. Виходячи зі змісту ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов`язана з будь-якими іншими правами особи.

Будучи зареєстрованими у будинку позивачки, як дитина так і повнолітні члени сім`ї, не набувають за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно нерухомого майна, оскільки даний будинок є особистою власністю позивача, і відповідно будучи знятими з реєстрації, відповідачі ніяких майнових прав не втрачають. Натомість, подальша формальна реєстрація відповідачів в будинку позивача є порушенням прав власника, а також Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Звернення позивачки до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"і власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідачів за спірною адресою понад один рік без поважних причин підтверджуються Актами, про встановлення факту не проживання від 09.09.2019 року та від 16.09.2019 року, складених за участі депутата Чортківської міської ради та сусідів.

Просить позов задоволити в повному обсязі. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Дядик Я.Б. позовні вимоги довірительки підтримує, просить задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, в адресу суду поступили письмові заяви від відповідачів про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи служби у справах дітей Чортківської міської ради Дацюк В.С не заперечує протии задоволення позову, оскільки відповідачі визнають позов в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, враховуючи заяви відповідачів, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.

Позивачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.08.2006 року.

В даному будинку окрім власниці, також зареєстровані: її дочка - ОСОБА_3 , її внук - ОСОБА_4 та її син - ОСОБА_6 , які фактично проживають в Республіці Італія.

Дочка позивачки - ОСОБА_3 та внук позивачки - ОСОБА_4 не проживають у згаданому будинку з січня 2011 року; син позивачки - ОСОБА_6 - не проживає у згаданому будинку з січня 2012 року) по даний час.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем, проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким - вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків.

Зняття з реєстрації, не порушує прав неповнолітньої дитини, оскільки вона фактично проживає за іншою адресою. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов`язана з будь-якими іншими правами особи.

Будучи зареєстрованими у будинку позивачки, як дитина так і повнолітні члени сім`ї не набувають за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно нерухомого майна, оскільки даний Будинок є особистою власністю позивача, і відповідно будучи знятими з реєстрації, відповідачі ніяких майнових прав не втрачають. Натомість, подальша формальна реєстрація відповідачів в будинку позивача є порушенням прав власника, а також Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Звернення позивачки до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім"і власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідачів за спірною адресою понад один рік без поважних причин підтверджуються актами про встановлення факту не проживання від 09.09.2019 року та 16.09.2019 року, складеними за участі депутата Чортківської міської ради та сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з яких вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4 не проживають по місцю прописки з січня 2011 року по даний час, а проживають за кордоном в Республіці Італія. Відповідач ОСОБА_6 не проживає по місцю прописки з січня 2012 року по даний час, а проживає за кордоном в Республіці Італія.

Рішенням № 6 засідання комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради Тернопільської області від 30.08.2019 року вбачається, що комісія надала дозвіл ОСОБА_2 на продаж, укладення та підписання договору купівлі-продажу належного їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що в АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та не проживає малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок продажу житлові, майнові права та інтереси дитини порушені не будуть.

Розпорядженням Чортківського міського голови від 05 вересня 2019року за № 291-од надано дозвіл ОСОБА_2 на продаж, укладення та підписання договору купівлі-продажу належного їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що в АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та не проживає малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок продажу житлові, майнові права та інтереси дитини порушені не будуть.

Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Факт реєстрації відповідача створює позивачу клопоти з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права власника будинку на володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Разом з тим, положення ч.2 ст.405 ЦК України передбачає підстави втрати права користування з боку члена сім`ї власника у разі відсутності члена сім`ї у цьому житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Проте, між позивачем і відповідачами по справі не було жодних домовленостей з цього приводу.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі без поважних причин не користується житлом понад один рік, оскільки фактично проживають в Республіці Італія та позов визнають в повному обсязі.

Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 141, 258, 259, 263, 265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1811/19

Рішення набрало законної сили " " ______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ______________ року.

Секретар: