Справа № 2018/2-1849/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу адвоката Кулабухова Олексія Володимировича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на рішення старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Конюхової Вікторії Анатоліївни, боржник ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області) Конюхової В.А. та просить поновити процесуальний строк на оскарження постанови старшого державного Конюхової В.А. про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2017 у виконавчому провадженні №30111000 та визнати постанову старшого державного виконавця Конюхової В.А. про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2017 у ВП №30111000 неправомірною і зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування відповідної постанови. В обґрунтування скарги посилається на те, що 23.11.2011 державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській областівідкрито виконавче провадження №30111000 по виконанню виконавчого листа № 2018/2-1849/11, виданого Київським районним судом м. Харкова. Згідно матеріалів виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 02.11.2017 повідомив ОСОБА_3 , надавши копію свідоцтва про смерть. В той же день 02.11.2017 старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Конюховою В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 30111000 на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому державний виконавець Конюхова В. А. не перевіряла та не витребувала відомості про смерть боржника ОСОБА_2 , не повідомляла стягувача про вибуття сторони боржника, не направляла запит до нотаріальної контори на предмет прийняття спадщини боржника ОСОБА_2 , внаслідок чого стягувач був позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступниками. Вважає, що оскаржувана постанова є передчасною, що суперечить завданням виконавчого провадження, порушує права стягувача на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і є такою, що підлягає скасуванню. Також просить поновити процесуальний строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що 16.07.2019 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Тривалий час заявник не міг ознайомитись з матеріалами ВП №30111000 через сезон відпусток у Київському ВДВС ГТУЮ в Харківській області, у зв`язку з чим справу не могли знайти в архіві цього органу. 15.10.2019 помічник адвоката ОСОБА_4 - Тимошенко М.І. ознайомився з матеріалами ВП №30111000, тому саме 15.10.2019 сторона стягувача дізналася про існування оскаржуваної постанови. Десятиденний строк на оскарження рішення державного виконавця, встановлений ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», спливає 25.10.2019, тому скарга подана 24.10.2019 в строк.

Старший державний виконавець Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Конюхова В.А. надала письмові заперечення, в яких скаргу не визнає та просить відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження №30111000 від 02.11.2017 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та відсутні підстави для її скасування, враховуючи, що до Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області не надходило заяв та повідомлень від заінтересованих осіб про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Стягувач, боржник, державний виконавець повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування скарги та заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2011 р. задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договорами позики від 11.02.2008 р., 17.05.2008 р., 23.03.2009 р. у розмірі 115595,00 грн., відсотки за користування позикою у розмірі 32595,38 грн., інфляційні витрати у розмірі 25650,94 грн., 3% річних за користування позикою у розмірі 8692,10 грн., сплачене держмито у розмірі 1700 грн., та оплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 184353,42 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду 28.10.2011 р. видано виконавчий лист №2018/2-1849/11/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 184353,42 грн. та Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській областівідкрито виконавче провадження №30111000.

25.02.2016 боржник ОСОБА_2 помер.

02.11.2017 до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області надійшла заява батька боржника ОСОБА_3 , який повідомив, що боржник ОСОБА_2 помер та просив закрити виконавче провадження.

02.11.2017 старшим державним виконавцем Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській областіКонюховою В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №30111000.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Державний виконавець не перевіряла та не витребувала відомості про смерть боржника, не повідомляла стягувача про вибуття сторони боржника, не направляла запит до нотаріальної контори на предмет прийняття спадщини боржника ОСОБА_2 .

Після отримання відомостей про смерть боржника, в той же день 02.11.2017 старшим державним виконавцем Конюховою В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №30111000, внаслідок чого стягувач був позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про заміну боржника (спадкодавця) його правонаступниками (спадкоємцями).

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно та є такою, що суперечить завданням виконавчого провадження та порушує права стягувача на мирне володіння майном, що є підставою для скасуванню постанови.

Суд вважає, що заявник не порушив процесуальний строк на оскарження постанови державного виконавця, враховуючи, що з матеріалами ВП №30111000 та оскаржуваною постановою заявник ознайомився тільки 15.10.2019, тому подавши скаргу 24.10.2019 не порушив встановлений ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» строк на оскарження рішення державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Частиною першою статті 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката Кулабухова Олексія Володимировича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 02.11.2017, винесену старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Конюховою В.А. про закінчення виконавчого провадження №30111000.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 08.11.2019 р.

СУДДЯ -