ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 235/1782/17

провадження № 61-33104 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мирноград Донецької області,

правонаступник позивача - Мирноградське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

відповідач - клініка професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мирноград Донецької області, правонаступником якого є Мирноградське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року в складі судді Хмельової С. М. та на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2017 року в складі колегії суддів Азевича В. Б., Жданової В. С., Санікової О. С.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У 2017 році відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мирноград Донецької області звернулося до суду з позовом до Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», Головного управління Державної служби України з питань праці в Донецькій області та просило скасувати медичний висновок та повідомлення про професійне захворювання, а також скасувати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4.

В обґрунтування позовних вимог відділення посилалося на те, що 30 грудня 2015 року Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН» на підставі Медичного висновку Клініки професійних захворювань ДУ Інститут Медицини праці НАМН України від 29 грудня 2015 року № 46/1112 видане на ім`я ОСОБА_1 повідомлення про професійне захворювання.

Указаний висновок та повідомлення прийняті з порушенням вимог законодавства, оскільки характер робіт, які виконував протягом своєї трудової діяльності ОСОБА_1 , а також перелік шкідливих речовин, які впливають на них, не відповідають переліку факторів виробничого середовища та переліку робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного онкозахворювання легенів згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662 «Про затвердження переліку професійних захворювань».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що фонд соцстраху не наділений правом на звернення до суду з даним позовом, оскільки Порядком проведення розслідування на ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві не передбачений судовий порядок оскарження фондом відповідного акта та повідомлення, а тому правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу Фонду соцстраху залишено без задоволення, рішення рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У серпні 2017 року відділення Фонду соцстраху подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення та клопотання про залучення правонаступника позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі та залучено Мирноградське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як правонаступника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мирноград Донецької області.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі відділення Фонду соцстраху, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Указує, що відділення наділене правом на оскарження в судовому порядку даних повідомлення, акта та висновку, оскільки прийняттям указаних документів порушені права Фонду соцстраху.

Заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_1 на дану касаційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН» скадений Медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 29 грудня 2015 року № 46/1112 та видане ОСОБА_1 повідомлення від 30 грудня 2015 року № 594 про наявність вперше виявленого професійного захворювання.

06 березня 2017 року на підставі вказаного повідомлення складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання (форма П-4), який затверджений Головним управлінням Держпраці в Донецькій області.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, в разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України. В окремих випадках, за наявності підстав, Фонд може: 1) визнати страховим нещасний випадок, що стався за обставин, не визначених відповідним переліком; 2) визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст акту розслідування хронічного професійного захворювання, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Відповідно до пункту 68 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (в разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії в разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

Статтею 16 ЦК України передбачена можливість захисту цивільних (майнових та особистих немайнових) прав та інтересів, зокрема, визнанням незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Згідно зі статтею 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії або нормативно-правовий акт, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що Фонд не наділений правом на оскарження акту розслідування хронічного професійного захворювання та медичного висновку, а оскарження повідомлення за формою П-3 законом не передбачено.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2018 року в справі № 235/2183/17 та в постанові Верховного суду України від 31 травня 2017 року в справі № 6-1767цс16.

Ураховуючи викладене, обґрунтованим є висновок судів про наявність правових підстав для відмови в задоволенні даного позову.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільи зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мирноград Донецької області, правонаступником якого є Мирноградське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук