Справа № 697/1210/19
Провадження № 2/697/433/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря с/з Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Канів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2015 шлюб між сторонами розірвано. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в деякій мірі надає допомогу на утримання дитини, але основну частину витрат на утримання доньки позивач здійснює сама. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно до віку, щомісячно і до повноліття дитини.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково позивачка зазначила, що дитина часто хворіє і це потребує значних коштів, а добровільно збільшити суму коштів на утримання сина відповідач не бажає, тому вона змушена звертатися до суду. Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що він надає допомогу доньці, та матеріально її забезпечує, проводить з нею свій вільний час.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач приймає участь у вихованні дитини та надає їй матеріальну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (мати відповідача) повідомила, що її син приймає участь у вихованні дитини та матеріально її забезпечує.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.6). Неповнолітня донька проживає з позивачем .

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Так в судовому засіданні позивач не заперечувала щодо тих обставин, що відповідач приймає участь у вихованні дитини, але для захисту прав та інтересів дитини наполягала на стягненні аліментів з відповідача за рішенням суду, оскільки не впевнена в тому, що в майбутньому батько дитини надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Крім того слід зазначити, що в судовому засіданні відповідач наполягав на тих обставинах, що він утримує дитину та зобов`язувався надати підтверджуючі докази, проте у визначений судом строк на підтвердження вказаних вище обставин доказів суду не надав.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1, п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263, 265,268, 273, 280, 353,430, ЦПК України, ст. 180,182 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.05.2019 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.11.2019 року.

Головуючий Г . С . Русаков