Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 219/1507/2014-ц

провадження № 61-40621св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - товариство з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник»,

представник заявника (боржник)- Ткаченко Олександр Якович,

заінтересовані особи (стягувач) - ОСОБА_2 ,

особа, дії/бездіяльність якої оскаржується - старший державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Овчіннікової Ганни Василівни,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року у складі судді Павленко О. М. та постанову Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Папоян В. В., Гапонова А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» (далі - ТОВ «Теплообмінник») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - старший державний виконавець Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області) Овчіннікової Г. В.

Скарга мотивована тим, що 02 грудня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 03 березня 2016 року, про стягнення з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_2 безпідставно набутого майна, а саме - грошових коштів у розмірі 540 тис. грн та судових витрат у розмірі 1 776 грн 33 коп. 18 березня 2016 року виконавчий лист, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області, було видано стягувачу.

16 січня 2018 року боржник отримав від Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області рекомендоване поштове відправлення, у якому разом з супровідним листом знаходились акт державного виконавця від 10 січня 2018 року та постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, складені старшим державним виконавцем Овчінніковою Г. В. Згідно з актом державним виконавцем самостійно, без згоди боржника та за відсутності його уповноважених представників, були вилучені ключі - рухоме майно, що знаходились у допоміжній будівлі і належать боржнику на праві власності, і які до теперішнього часу не повернуті боржнику або передані на зберігання, що є порушенням державним виконавцем статті 41 Конституції України.

Відповідно до складеної державним виконавцем постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, яка не відповідає вимогам першого абзацу частини першої пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень було описано та накладено арешт на нерухоме та рухоме майно у складі допоміжної будівлі ТОВ «Теплообмінник» та двадцяти найменувань рухомого майна, яке знаходиться в будівлі, і на одного з понятих були покладені права зберігача з забороною користування ним. Але зберігач - ОСОБА_3 , який не має ніякого відношення до боржника, а є особою, пов`язаною спільними інтересами з представником стягувана - ОСОБА_4 , користується зазначеним рухомим і нерухомим майном, а державний виконавець не бере до уваги власну заборону користування описаним та арештованим майном, що є порушенням норм діючого законодавства України.

Зазначало, що у акті державного виконавця від 11 січня 2018 року, який складений за відсутності уповноважених представників боржника, який не був повідомлений належним чином, знову було здійснено примусове проникнення на територію ТОВ «Теплообмінник» державного виконавця, представника стягувача, двох понятих, які приймали участь у виконавчих діях 10 січня 2018 року, та ОСОБА_3 , який у тексті акта зазначений як відповідальний зберігач. При здійсненні виконавчих дій були зрізані навісні та врізані замки на вхідних воротах та будівлі, яку державний виконавець визначив як майстерня. У тексті акта відсутні посилання на відповідні норми діючого законодавства України, яким надано право завдавати шкоду майну юридичної особи при здійсненні виконавчих дій.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11 січня 2018 року державним виконавцем було описано та накладений арешт на нерухоме майно ТОВ «Теплообмінник» у складі цегляної нежитлової будівлі Б2 з прибудованим цехом Г, гаражем В, майстернею Д. Відповідальним зберігачем описаного майна був призначений ОСОБА_3 . При призначенні цієї особи відповідальним зберігачем державним виконавцем не враховано, чи може він забезпечити зберігання майнового комплексу.

23 червня 2016 року державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженні № 39856848, до якого входить і виконавче провадження № 50631182 про стягнення на користь ОСОБА_2 , було складено акт опису й арешту майна ТОВ «Теплообмінник» у складі цегляної нежитлової будівлі Б2 з прибудованим цехом Г, гаражем В, майстернею Д. Відповідальним зберігачем був призначений керівник ТОВ «Теплообмінник» ОСОБА_5 Обмеження права користування арештованим майном державним виконавцем не встановлювались. Але в примірниках тексту постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11 січня 2018 року відсутні підписи нового зберігача - ОСОБА_3 , представника стягувача, відсутнє зазначення причини передання майна іншому зберігачу. При примусовому проникненні до цеху та гаража ТОВ «Теплообмінник» було здійснено зрізання замків, які були замінені на інші, а арештовані приміщення опечатані державним виконавцем без зазначення часу та дати здійснення опечатування на контрольній стрічці. Здійснені державним виконавцем виконавчі дії є незаконними, оскільки такі дії не відповідають порядку та способу, які передбачені нормами діючого законодавства України. Крім зазначеного, у складених державним виконавцем постановах на паперових носіях від 10 січня 2018 року і від 11 січня 2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника відсутні підписи державного виконавця Овчіннікової Г. В., яка складала зазначені постанови.

З урахуванням викладеного, ТОВ «Теплообмінник» просило суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчіннікової Г. В. та скасувати постанови державного виконавця від 10 січня 2018 року та 11 січня 2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника по виконавчому провадженню за № 50631182

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року у задоволенні скарги ТОВ «Теплообмінник» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що визначена законодавством процедура здійснення виконавчої дії щодо опису та арешту майна боржника передбачає її проведення за відсутності боржника (але за участю понятих). До того ж, у такому випадку директор ТОВ «Теплообмінник» неодноразово був повідомлений про призначені дати виконавчих дій, але ігнорував їх. Акти державного виконавця та постанова про опис та арешт майна боржника складені старшим державним виконавцем з додержання усіх норм закону, а права боржника ніяким чином не були порушені.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Теплообмінник» залишено без задоволення. Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що дії державного виконавця узгоджувалися із вимогами Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. При цьому суд обґрунтовано вважав, що підтверджені факти щодо обставин, на які посилався державний виконавець з приводу відправлення постанов та відповідного повідомлення у спосіб, що передбачений законодавством, чинним на час виникнення відносин щодо виконання рішення суду. Дії державного виконавця щодо складання акта державного виконавця та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10 січня 2018 року ґрунтувались на законі. Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що зазначені документальні докази за формою та змістом відповідають вимогам закону та є належними письмовими доказами. Крім того, дії державного виконавця щодо визначення відповідального зберігача майна є законними та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «Теплообмінник», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати указані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги товариства у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Зазначало про те, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що обмеження права користування арештованим майном не встановлювалось та попередній акт опису і арешт майна не скасовані. Державний виконавець арештував майно, яке вже було арештоване та протиправно змінив відповідального зберігача майна, що є порушенням чинного законодавства. Відмовляючи боржнику у задоволенні його заявлених вимог, при постановлені ухвали за наслідком розгляду скарги, суд першої інстанції повинен був виконати вимоги статті 263 ЦПК України, щодо законності і обґрунтованості судового рішення. При цьому, враховуючи заявлені боржником вимоги до державного виконавця, суди попередніх інстанцій повинні були дати правову оцінку не тільки обставинам щодо відповідності дій та рішень державного виконавця його повноваженням, які визначені законом, а і способу, який використав державний виконавець для здійснення своїх повноважень, з урахуванням вимог, що цей спосіб відповідає способу, який визначений Конституцією України та Законами України. Але ця вимога не була виконана судами першої та апеляційної інстанцій, які у своїх судових рішеннях не дали оцінки способу, який був застосований державним виконавцем на реалізацію його повноважень щодо примусового проникнення на територію та приміщень боржника з руйнуванням запірних замків, без складення відповідних актів з зазначенням підстав, з посиланням на норми діючого законодавства, згідно яких державний виконавець має право застосовувати такий спосіб примусового проникнення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 листопада 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано з Артемівського міськрайонного суду Донецької області зазначену цивільну справу.

У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу за скаргою ТОВ «Теплообмінник», стягувач - ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчіннікової Г. В. призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, у якому відділ посилався на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а касаційна скарга ТОВ «Теплообмінник» є безпідставною, тому задоволенню не підлягає. Всі виконавчі дії, які були здійснені старшим державним виконавцем Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г. В. з 10 січня 2018 року по 12 січня 2018 року включно по виконавчому провадженню за № 50631182, здійсненні у межах повноважень державного виконавця, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIIта не допущено ніяких порушень прав боржника.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2015 року у цивільній справі № 219/1507/2014-ц (провадження № 2/219/167/2015) позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Теплообмінник» про стягнення грошових коштів (майна), набутих без достатньої правової підстави, стягнення індексу інфляції та процентів задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 540 тис. грн та судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2015 року залишено без змін та 03 березня 2016 року набрало законної сили. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Теплообмінник» про стягнення грошових коштів (майна), набутих без достатньої правової підстави, залишено без змін.

На виконання рішення від 02 грудня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області 18 березня 2016 року видано виконавчий лист № 219/1507/2014-ц, 2/219/167/2015 про стягнення з ТОВ «Теплообмінник» на користь ОСОБА_2 безпідставно набутого майна - грошових коштів у розмірі 540 тис. грн та судових витрат у розмірі 1 776 грн 33 коп.

24 березня 2016 року представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 2/219/167/2015 від 18 березня 2016 року. Постановою державного виконавця ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Ликовою В. Ю. від 28 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 50631182 за вказаним виконавчим листом. Тим же числом постанова була надіслала сторонам виконавчого провадження за вих. № 7042-7043.

Після відкриття виконавчого провадження № 50631182 державним виконавцем були здійснені виконавчі дії та прийнято такі рішення: 30 березня 2016 року винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 50631182 до зведеного виконавчого провадження № 39856848; винесено постанови від 04 квітня 2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 46 грн та виконавчого збору у розмірі 54 177 грн 63 коп.; винесено постанову про арешт коштів боржника від 05 квітня 2016 року ТОВ «Теплообмінник»; 23 червня 2016 року складено акт про опис та арешт майна ТОВ «Теплообмінник» (нежитлова будівля, гараж, майстерня) без встановлення обмежень та передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

З метою забезпечення виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2/219/167/2015 від 18 березня 2016 року, та задоволення вимог стягувача постановою від 21 липня 2017 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, оцінщика ОСОБА_6 для участі у виконавчому провадженні для проведення оцінки нерухомого майна боржника для подальшої його примусової реалізації. Боржнику було направлено повідомлення про винесення цієї постанови від 21 липня 2017 року та повідомлення про призначення дати проведення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника.

Старший державний виконавець Овчіннікова Г. В. про усі виконавчі дії, які планувались проводитись або були проведені, повідомляла боржника шляхом надіслання викликів або листів у порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин: 27 липня 2017 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г. В. було здійснено виклик боржника ТОВ «Теплообмінник» на 02 серпня 2017 року та 06 вересня 2017 року (вих. № 27509); 28 серпня 2017 року (№ 27530) та 15 вересня 2017 року (№ 32223) директору ТОВ «Теплообмінник» були направлені листи про проведення 28 вересня 2017 року виконавчих дій за виконавчим листом № 2/219/167/2015; 05 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г. В. було здійснено виклик боржника ТОВ «Теплообмінник» на 25 жовтня 2017 року (вих. № 35647).

Тобто, боржник неодноразово повідомлявся простою поштовою кореспонденцією про намір здійснення виконавчих дій в частині проведення оцінки нерухомого майна боржника.

28 вересня 2017 року з метою виконання постанови від 21 липня 2017 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні за № 50631182 для проведення оцінки нерухомого майна боржника державним виконавцем за участю понятих ОСОБА_11, ОСОБА_12 та експерта - оцінювача ОСОБА_6 був здійснений виїзд на адресу, де розташоване нерухоме майно боржника, а саме: Донецька область, м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 . Проте, ані директора ТОВ «Теплообмінник» ОСОБА_5 , ані представника боржника - ОСОБА_7 на підприємстві не було, і тому у зв`язку з неможливістю доступу до нерухомого майна боржника для проведення оцінки був складений про це акт державного виконавця від 28 вересня 2017 року.

Також, про проведення 26 грудня 2017 року старшим державним виконавцем виконавчих дій за виконавчим листом № 2/219/167/2015 від 18 березня 2016 року боржник був заздалегідь проінформований листом від 14 грудня 2017 року № 45953. Зазначалось також про його обов`язкову явку. Крім того, листом від 29 грудня 2017 року № 48399 директор ТОВ «Теплообмінник» повідомлявся про проведення старшим державним виконавцем виконавчих дій 10 січня 2018 року. У листі також боржник попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання рішення суду.

10 січня 2018 року старшим державним виконавцем Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г. В. у присутності представника стягувача ОСОБА_4 та понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складено акт про те, що при виїзді за адресоюТОВ «Теплообмінник»: Донецька область, м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 було здійснено примусове проникнення на територію з метою складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ «Теплообмінник». Під час здійснення виконавчих дій були вилучені ключі невідомого походження, можливо від приміщення цеху, майстерні та вхідних воріт.

10 січня 2018 року старший державний виконавець Овчіннікова Г. В. склала постанову по виконавчому провадженню № 50631182 про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої під час виконання примусового проникнення на територію ТОВ «Теплообмінник» виявлено майно, що належить боржнику, а саме: телевізор «Meredian», пристрій ПСК-RM, телевізор «Satro», пристрій «Кристалл», пристрій «Kocom» DP 203 HA, лампа денного світла, телефонний апарат, електричний чайник «Philips», холодильник «Nord», годинник, ліхтар, настінна скульптура, стіл письмовий однотумбовий, тумба, топчан, стілець, тумба з відділеннями, шафа залізна для переодягання (5 шт.), етажерка залізна, полка для ключів. На вказане майно було встановлено обмеження без права користування ним та призначено відповідальним зберігачем цього майна ОСОБА_8 .

Відповідно до супровідного листа Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області вказаний акт державного виконавця та постанову про опис та арешт майна були направлені боржнику для відома 10 січня 2018 року за вих. № 913.

11 січня 2018 року старшим державним виконавцем Бахмутського МР ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Овчінніковою Г. В. в присутності представника стягувача ОСОБА_4 та понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складено акт про те, що при виїзді за адресоюТОВ «Теплообмінник»: Донецька область, м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 було здійснено примусове проникнення на територію з метою складення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

11 січня 2018 року старший державний виконавець Овчіннікова Г. В. склала постанову по виконавчому провадженню № 50631182 про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої при здійсненні виконавчих дій на території підприємства-боржника виявлено майно, що належить ТОВ «Теплообмінник», а саме: цегляна нежитлова будівля (Б2) з прибудованим цехом (Г), гараж (В), майстерня (Д). На вказане майно було встановлено обмеження без права користування ним та призначено відповідальним зберігачем цього майна ОСОБА_3 .

У вказаній постанові про опис та арешт майна (коштів) від 11 січня 2018 року є підписи усіх осіб, що приймали участь при її складенні (державного виконавця, представника стягувача, зберігача, понятих), що встановлено з копії вказаної постанови.

12 січня 2018 року старшим державним виконавцем Овчінніковою Г. В. було здійснено виїзд на дільницю за адресоюТОВ «Теплообмінник»: Донецька область, м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 42 та примусове проникнення до цеху Г та гаража В з метою складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Після зміни замків усі приміщення, які були арештовані та описані, державний виконавець опечатала.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ТОВ «Теплообмінник» задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Згідно з пунктом 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих (пункт 24 розділу VIII Інструкції).

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, що передбачено пунктами 5, 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Згідно з частинами першою, другою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина четверта статті 58 цього Закону).

Відмовляючи у задоволенні скарги ТОВ «Теплообмінник», суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про те, що визначена законодавством процедура здійснення виконавчої дії щодо опису та арешту майна боржника передбачає її проведення за відсутності боржника (але за участю понятих). До того ж, в такому випадку директор ТОВ «Теплообмінник» неодноразово був повідомлений про призначені дати виконавчих дій, але ігнорував їх. Представник скаржника в судовому засіданні вказав, що і він, і директор підприємства, знали про наявність виконавчого провадження, однак підтвердив, що жодних дій, направлених на виконання рішення суду, не вчиняли. Тому, акти державного виконавця та постанова про опис та арешт майна боржника, складені старшим державним виконавцем з додержання усіх норм, а права боржника ніяким чином не були порушені.

З огляду на те, що боржник, будучи повідомленим про здійснення виконавчих дій намагався ухилятися від їх проведення (оцінка майна боржника для подальшої його реалізації), що ускладнювало виконання рішення, з метою задоволення законних вимог стягувача, державним виконавцем було прийнято рішення про примусове проникнення до володіння підприємства ТОВ «Теплообмінник» для складення акта та постанови про опис та арешт майна.

Суд касаційної інстанції не бере до уваги посилання представника боржника про те, що відповідальним зберігачем не може бути призначений ОСОБА_10 , оскільки він не має ніякого відношення до боржника, з огляду на визначені у статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» положення про те, що арештоване майно може бути передано іншій особі (аніж боржнику), що визначається державним виконавцем у постанові.

Доводи касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення залишити без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович