Справа № 520/2476/14-ц
Провадження № 2/947/5894/19
07.11.2019 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі Луцюк Р.П.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, -
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 130 785, 62 грн., а також судовий збір в сумі 1 307, 86 грн., посилаючись на те, що між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань, та третьою особою ОСОБА_2 28.02.2008 року був укладений кредитний договір №27-0131007/ФКВ-08, згідно з яким банк надав третій особі кредитні кошти у розмірі 14 653, 47 доларів США з розрахунку 11 % річних за користування кредитом на строк з 28.02.2008 року по 27.02.2015 року, а відповідач зобов`язався щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти та інші платежі, передбачені договором. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним договором 28.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки. На даний час ОСОБА_2 порушив умови договору, має прострочену кредитну заборгованість, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.ст. 280,281 ЦПК України за згодою представника позивача, Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
3-я особа: ОСОБА_2 надав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, а також надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 28.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 27-0131007/ФКВ-08, згідно з яким Банк надає Позичальнику кредитні кошти в сумі 14 653, 47 доларів США на 84 місяця, дата повернення кредиту - 27.02.2015 року, під 11 % річних, а позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним у передбачені цим Договором строки.
28.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 27-0131007/ZФПОР-08, відповідно до якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором №27-0131007/ФКВ-08 від 28.02.2008 року. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.
Згідно з Договором про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року Дельта Банк замінює Укрпромбанк як боржника (стає новим боржником) у кредитних зобов`язаннях.
Заочним рішенням Б.Дністровського міськрайсуду Одеської області від 29 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (поручитель) задоволені та з відповідачів стягнуто заборгованість за кредитним договором №27-0131007/ФКВ-08 від 28.02.2008 року в сумі 101384,02 гривень, судовий збір у розмірі 1013,84 гривень.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 зроблено висновок, що відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Крім того, правильне застосування частини четвертої статті 559 ЦК України було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18), за наслідками розгляду якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року виклала правовий висновок про відсутність підстав для відступлення від старої практики Верховного Суду України й Верховного Суду та вказала, що з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором, повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).
З договору поруки № 27-0131007/ZФПОР-08від 28 лютого 2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що у ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 10 договору поруки) про його дію до повного виконання зобов`язань не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.
Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.
У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач змінив строк виконання зобов`язання пред`явленням позову до суду в 2012 році, а до суду з даним позовом звернувся лише в березні 2014 року, у зв`язку із чим порука є припиненою.
Тобто, строк пред`явлення вимоги до поручителя сплинув.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Огренич І. В.