Справа № 315/469/19
Номер провадження № 2/315/276/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м.Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Дмитренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2019 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позові позивач посилався на те, що відповідач, підписавши заяву №б/н від 12.10.2012 року з метою отримання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 12.10.2012 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 05.03.2019 року в сумі 63393,78 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 12588,56 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0,00, нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 46110,28 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1200 грн., а також 500 грн.- штрафу (фіксована частина), 2994,94 грн. - штрафу (процентна складова), прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 12.10.2012 року в сумі 63393,78 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту станом на 05.03.2019 року, копію анкети-заяви відповідача від 12.10.2012 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

26.04.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судове засідання на 14.06.2019 року.

12.06.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Яковенка О.С., в якому він посилався на те, що відповідач визнає позовні вимоги частково, вимоги банку щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 12588,56 грн., штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина), 2994,94 грн. штрафу (процентна ставка), відповідач підтверджує факт того, що він звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 12.10.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи, відповідач повертав кошти несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни, п. 2.1.1.12.6.1 вкзаних Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту, позивачем нараховано два види пені та штраф у зв`язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом, тому на думку відповідача, в порушення ст. 61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушенням умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за нараховане прострочене зобов`язання в сумі 46110,28 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у сумі 1200 грн. задоволенню не підлягають, крім того представник відповідача прохає врахувати суму судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме 487,37 грн.

05.08.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив представника АТ КБ "Приватбанк" Гаренко Н.В., в якій він вказав, що при укладенні договору між банком та клієнтом дотримується принцип свободи договору, а саме позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими кредитним договором, заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке грунтується на ст. 61 Конституції України, є помилковим, оскільки вілповідно до ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки різновидом штрафних санкцій, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, фони мають різне призначення і функції у цивільних правовідносинах, відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний, статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, оскільки на даний час відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, прохає суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

23.10.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

23.10.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

23.10.2019 року представник відповідача адвокат Яковенко О.С. в судовому засіданні відзив на позов підтримав прохав задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з відповідача 16083,50 грн., з яких 12588,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 500 грн. - штрафу (фіксована частина) 2994,94 грн. - штрафу (процентна складова) та 487,37 грн. - суму судового збору, виходячи з розрахунку задоволених позовних вимог, в решті позовних вимог відмовити.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

12.10.2012 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг № б/н, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 12.10.2012 року, Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 12.10.2012 року, витягом з Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна".

Даний договір є відповідно до ч.1 ст.304 ЦК України договором приєднання, так як відповідач, подавши 12.10.2012 року анкету-заяву позивачу про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", ознайомився з останніми формулярами і був згоден з умовами договору, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.10.2012 року.

Договір укладено в письмовій формі відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, відповідно до якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах (в тому числі електронних) у листах, телеграмах, якими сторони обмінялися.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач, отримавши кредитну картку "Універсальна" з кредитним лімітом отримав доступ до карткового рахунку.

Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки "Універсальна" відповідач зобов`язався повернути зняті з кредитного рахунку кошти щомісячними платежами не пізніше 25 числа наступного за звітним в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, сплатити відсотки за базовою процентною ставкою 3,0 % на місяць, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідач повертав кошти несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості.

З 16.01.2015 року відповідач нараховував проценти за користування коштами з процентної ставки - 34,8 %, з 01.04.2015 року - з процентної ставки 43,2 % річних, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Суд, задовольняючи позов частково, керується наступним.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання банківських послуг, який містить ознаки кредитного договору, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору про надання банківських послуг № б/н від 12.10.2012 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 12.10.2012 року, Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна".

Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд доходить висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та неустойки у виді штрафів.

Висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг № б/н від 12.10.2012 року банк надав позичальнику кредит з лімітом у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався повернути зняті з кредитного рахунку кошти щомісячними платежами не пізніше 25 числа наступного за звітним в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, сплатити відсотки за базовою процентною ставкою 3,0 % на місяць, що підтверджується Тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна" та розрахунком заборгованості.

З 16.01.2015 року відповідач нараховував проценти за користування коштами з процентної ставки - 34,8 %, з 01.04.2015 року - з процентної ставки 43,2 % річних, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідач вносив кошти несвоєчасно і в неналежному розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та пені, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування та пені, так як сплачував його несвоєчасно та не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та пені.

Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування та пені.

Судом встановлено, що до суду звернувся предстаник відповідача ОСОБА_2 з відзивом на позовну заяву, в якому, посилаючись на те, що відповідач визнає позовні вимоги частково, вимоги банку щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 12588,56 грн., штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина), 2994,94 грн. штрафу (процентна ставка), відповідач підтверджує факт того, що він звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 12.10.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи, відповідач повертав кошти несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни, п. 2.1.1.12.6.1 вкзаних Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту, позивачем нараховано два види пені та штраф у зв`язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом, тому на думку відповідача, в порушення ст. 61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушенням умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за нараховане прострочене зобов`язання в сумі 46110,28 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у сумі 1200 грн. задоволенню не підлягають, крім того представник відповідача прохає врахувати суму судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме 487,37 грн.

Суд, відмовляючи у задоволенні вимоги в частині стягнення пені, виходить з наступного.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Зважаючи на те, що штраф і пеня відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України є різновидом неустойки, а судом встановлено, що позивачем за кожне порушення грошового зобов`язання нараховувалась неустойка у виді штрафу відповідно до умов договору, то вимога про стягнення з відповідача неустойки у виді пені двічі за теж саме порушення грошового зобов`язання суперечить вимозі, передбаченій ст.61 Конституції України, та враховуючи принцип розумності та справедливості в задоволенні останньої необхідно відмовити.

А тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Загальна сума задоволених позовних вимог становить 16083,50 грн.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено частково на суму 16083,50 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 487,37 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4-6, 10-13, 89, 141, 263-266, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, договором про надання банківських послуг №б/н від 12.10.2012 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк" р/р № НОМЕР_1 МФО 305299 заборгованість по договору про надання банківських послуг №б/н від 12.10.2012 року станом на 05.03.2019 року в сумі 16083,50 грн., з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 12588,56 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2994,94 грн., а також судовий збір в сумі 487,37 грн., а всього 16570,87 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення буде складений 25.10.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: С. О. Ярош