(провадження № 2/658/92/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

адвокатів Морева І.В., Колосова М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Каховка, цивільну справу за по-зовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Дер-жавного підприємства «Сетам», приватного підприємства «АРМ-АГРО», треті особи: приватний но-таріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Манікін Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Коршунова Людмила Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про повернення стягненого за виконавчим написом майна,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2008 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач по справі - ПАТ «Укрсоцбанк», було ук-ладено Договір про надання кредитної лінії №Ф080824П, за яким позивач отримав від відповідача грошові кошти в сумі 29 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з кінцевим строком користування 18.06.2018 року.

ОСОБА_1 вказував, що у зв`язку зі скрутним матеріальним положенням він не зміг ви-конати взяті на себе за договором зобов`язання, і останній платіж ним було вчинено 10 листопада 2008 року. Внаслідок невиконання позивачем вимог Договору, відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» звер-нувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з заявою про достро-кове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Рішенням вищевказаного тре-тейського суду від 28.07.2010 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 269 092 грн 84 коп.

Позивач також зазначав, що після винесення рішення представник ПАТ «Укрсоцбанк» звер-нувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа, але ре-зультати цього звернення ОСОБА_1 невідомі. Разом з тим, 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено нотаріальний напис за реєстровим номером 26357, на підставі якого з Князяна ОСОБА_2 було рекомендовано стягнути заборгованість за кредитним договором №Ф080824П від 19.06.2008 ро-ку в сумі 62 860,65 доларів США.

11.12.2017 року приватним виконавцем Манікіним Д.С. було відкрито виконавче провад-ження №55356549 по виконанню виконавчого напису нотаріуса Чуловського В.А., в ході виконання якого 21.12.2017 року було опиано та накладено арешт на нежитлові будівлі пекарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві власності ОСОБА_1 ..

Позивач вказував, що 21.06.2018 року, переглянувши інформацію на сайті Державного під-приємства «Сетам», йому стало відомо про проведення публічних торгів по реалізації його арешто-ваного майна. Переможцем даних торгів став учасник №15, яким є відповідач - приватне підприєм-ство «АРМ-АГРО».

ОСОБА_1 вважав, що виконавчий напис нотаріусом Чуловським В.А. було видано незаконно, оскільки заборгованість, яку стягнуто за даним виконавчим написом вже була стягнута за рішенням Третейського суду від 28.10.2007 року, а тому просив визнати виконавчий на-пис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анато-лійовича про звернення стягнення на предмет іпотеки від 09.11.2017 року за реєстровим номером 26357 - таким, що не підлягає виконанню; повернути у власність ОСОБА_1 стягнуте за виконав-чим написом майно - комплекс нежитлових будівель - пекарні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги (заява від 03.10. 2018 року), просив:

- залучити до справи в якості співвідповідачів Державне підприємство «Сетам», приватне під-приємство «АРМ-АГРО», приватного виконавця Манікіна Дмитра Сергійовича, приватного нотаріуса Коршунову Людмилу Анатоліївну;

- задовольнити первісно заявлені позовні вимоги та застосувати позовну давність щодо звер-нення стягнення на предмет іпотеки;

- визнати недійсними електронні торги з реалізації комплексу нежитлових будівель пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним та скасувати акт приватного виконавця від 26.04.2018 року про реа-лізацію предмета іпотеки;

- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №487, виданого 19.07.2018 року на ім`я ПП «АРМ-АГРО» приватним нотарі-усом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А.;

- скасувати запис про державну реєстрацію за приватним підприємством «АРМ-АГРО» об`єкту нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель - пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 03.10.2018 року притягнуто до участі у справі: в якості співвідповідачів - Державне підприємство «Сетам» та приватне підприємство «АРМ-АГРО»; в якості третіх осіб - приватного нотаріуса Каховського районного нотаріального округу Коршунову Л.А. та приватного виконавця Манікіна Д.С..

Представник позивача - адвокат Морев І.В. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, наполягав на їх повному задоволенні.

Представник відповідача - Державного підприємства «Сетам», треті особи приватний нота-ріус ОСОБА_3 , приватний нотаріус Чуловський В.А. та приватний виконавець Манікін Д.С. в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд вважав мож-ливим розглядати справу за відсутністю вказаних осіб.

Представник приватного підприємства «АРМ-АГРО» - адвокат Колосов М.А. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні через необґрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оці-нивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з на-ступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відпо-відно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками спра-ви або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджу-ються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає за-стосуванню до цих правовідносин.

Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено:

19.06.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступ-ником якого є відповідач по справі - ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено Договір про надання кре-дитної лінії №Ф080824П, за яким позивач отримав від відповідача за відновлювальною кредитною лі-нією грошові кошти в сумі 29 000 доларів США, зі сплатою 14% річних (а.с.8-13). Позичальник зо-бов`язувався повернути позикодавцю позику грошові кошти 18.06.2018 року та своєчасно, щомі-сячно, сплачувати передбачені договором відсотки та суми в рахунок погашення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зви-чайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на під-ставах, встановлених договором або законом.

За правилами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належ-ним чином.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов Договору ( про що сам позивач вказує в своїй позовній заяві) представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з заявою про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Рішенням вищевказаного третейського суду від 28.07.2010 року позовні ви-моги ПАТ «Укрсоцбанк» були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укр-соцбанк» заборгованість в розмірі 269 092 грн 84 коп (а.с. 18-19).

09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем за № 26357 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» непогашену заборгова-ність, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - комплекс нежитлових будівель пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Постановою ВП №55356549 приватного виконавця Манікіна Дмитра Сергійовича від 11.12.2017 року в м. Херсоні було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса Чуловського В.А. №26357 від 09.11.2017 року (а.с.14).

Звертаючись до суду з позовом підставами звернення позивач вказував, що спірний виконав-чий напис є таким, що не підлягає виконанню оскільки його вчинено при наявності чинного рішення постійно діючого Третейського суду від 28.07.2010 року.

Суд вважає таку позицію позивача надуманою, оскільки жодного доказу отримання виконав-чого листа за рішенням Третейського суду від 28.07.2010 року та пред`явлення цього листа або рі-шення до примусового виконання - позивачем суду не наведено.

Пунктом 6 договору №Ф080824П, укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк», передба-чено, що позикодавець має право пред`явити цей договір до вчинення виконавчого напису (щодо усі-єї суми боргу), відповідно до законодавства України.

Судом встановлено, що відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Третейського суду, але не в повній мірі скористався цим правом, і використав в повній мірі своє право звернення до нота-ріуса за вчиненням нотаріального напису.

Судом було витребувано копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису, з матеріалів якої вбачається, що 01.09.2017 року цінним листом №864 на адресу позивача ОСОБА_1 було направлено вимогу про усунення порушень умов кредитного договору та повідомлено про необхідність сплатити заборгованість протягом 30 днів, з зазначенням, що в про-тивному випадку ПАТ «Укрсоцбанк» буде вимушений розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинен-ня виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витре-бування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані доку-менти підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягу-вачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердже-ним Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчи-нення виконавчих написів.

Згідно до 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на право-чинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірно-му порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи під-тверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підпри-ємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчи-слюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4).

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані до-кументи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без-спірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Мі-ністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборговано-сті з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих напи-сів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого на-пису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звер-таючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому су-дами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборговано-сті за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах но-таріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

За умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спра-вах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому на-пису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - поста-новляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дій-сної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передба-ченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі № 6-158цс15 та-кож висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передба-чені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, для одержання вищевказаного виконавчого напису пред-ставник ПАТ «Укрсоцбанк» надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Пере -ліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі, й копію вимоги про усунення порушень з відповідними доказами про її направлення позивачу.

Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність поданих нотаріусу документів вимогам законодавства, суду надано не було. При цьому, посилання позивача на те, що на момент вчинення виконавчого напису його борг було стягнуто за рішенням Третейського суду суд не бере до уваги.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кри-мінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчи-няючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється ви-ключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів но-таріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визна-чається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення забор-гованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивіль-них і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих на-писів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, вклю-чаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками роз-ра-хунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та вико-навчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого на-пису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума забор-гованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у тако-му випадку спірності суми немає.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чу-ловським В.А.09.11.2017 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» невиплачені у встановлений термін грошові кошти у розмірі 62 860,65 доларів США, що узгоджується з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №Ф080824П, зробленим відповідачем ПАТ «Укрсооцбанк».

Суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено відповідно до вимог закону, та в межах повноважень нотаріуса, доказів на спростування такого висновку стороною пози-вача надано не було, а тому позов ОСОБА_1 про визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації комплексу нежитлових будівель - пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсним і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим номером №487 від 19.07.2018 року, також скасування запису про державну реєстрацію за Приватним підприємством «АРМ-АГРО» об`єк-ту нерухомого майна - пекарні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то суд вважає, що ці вимоги слід, також, залишити без задоволення, з огляду на нижченаведене.

В своїй заяві про уточнення позовних вимог від 03.10.2018 року ОСОБА_1 їх фактично збільшив, зазначивши, що він просить визнати публічні торги по реалізації нерухомого майна, акт по проведеним торгам та свідоцтво про право власності незаконними. Свої вимоги ОСОБА_1 прямо пов`язував з тим, що реалізація приватним виконавцем Манікіним Д.С. нерухомого майна є незакон-ною, оскільки вона проведена за виконавчим написом нотаріуса, який позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню. Тобто всі вимоги позивача були похідними від вимоги про визнання ви-конавчого напису приватного нотаріуса Чуловського В.А. таким, що не підлягає виконанню.

В своїх вимог ОСОБА_1 не заявляв про незаконність дій приватного виконавця, не вказував на допущення останнім вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, а зазначав лише про те, що підставою для проведення ним виконавчих дій було надання для виконання виконавчого напису нотаріуса, який ним оспорюється.

В судовому засіданні суду, жодним чином, не доведено відповідними доказами допущення приватним виконавцем Манікіним Д.С. вимог Закону. Виконавчий напис приватного нотаріуса Київ-ського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича визнаний судом та-ким, що відповідає вимогам Закону, а тому суд рахує, що всі виконавчі дії, які за ним проводилися приватним виконавцем Манікіним Д.С., вчинені на підставі Закону і в межах його компетенції.

Позивачу достеменно було відомо про проведення приватним виконавцем арешту та реа-лізації арештованого майна. Дії виконавця ОСОБА_1 в порядку перед-баченому для цього ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» - не оскаржува-лися.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 280-285, 354-353 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоц-банк», Державного підприємства «Сетам», приватного підприємства «АРМ-АГРО», треті особи: при-ватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Манікін Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Каховського районного нота-ріального округу Коршунова Людмила Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса та-ким, що не підлягає виконанню та про повернення стягненого за виконавчим написом майна - відмо-вити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошен-ня.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників спра-ви, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. Є. Терещенко