Справа №265/4832/19
Провадження №2-о/265/665/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши в залі судових засідань без участі заявника та представника заінтересованої особи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення,

заінтересована особа Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, з урахуванням уточнень якої просить встановити факт того, що трудова книжка від 14 березня 1977 року належить їй, ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що вона звернулась до Маріупольського ОУПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак їй було відмовлено, адже у трудовій книжці, що була надана нею для підтвердження трудового стажу, її прізвище зазначене помилково як " ОСОБА_2 " замість вірного " ОСОБА_3 ". Через наведені обставини звертається з даною заявою до суду.

Заявник та її представник до зали судових засідань не прибули. Остання надала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Начальник Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Полив"яний І. просив розглядати справу без участі представника управління, про що подав до канцелярії суду відповідну заяву. Також зазначив, що заперечень проти заяви не має, просить ухвалити рішення по справі на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви частково, виходячи з наступного.

У ст. 46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 23 серпня 1980 року Приморською сільрадою Новоазовського району Донецької області вбачається, що воно складено російською мовою та свідчить про те, що ОСОБА_4 (російською ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 (російською - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 23 серпня 1980 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 . Місцем народження нареченої зазначене с. Кльосове Сарненського району Ровенської області.

За даними паспорту громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданого Новоазовським РВ ГУМВС України в Донецькій області 12 серпня 2008 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: село Кльосове Сарненського району Ровенської області.

На підтвердження доводів заяви заявником також надано копію атестату № 1575, виданого 20 липня 1976 року на ім`я ОСОБА_6 , згідно якого вона закінчила міське професійне училище № 7 м. Рокитна Ровенської області; довідку ПрАТ "ММК ім Ілліча" від 01 липня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працювала з 07 лютого 1980 року по 12 липня 1988 року робітницею овочівництва у радгоспі "Приморський", наказ про прийняття 33-к від 07 лютого 1980; наказ про звільнення № 205-к від 12 липня 1988 року.

Як вбачається з трудової книжки, заповненої 14 березня 1977 року, вона складена російською мовою, первісно на ім`я " ОСОБА_8 НОМЕР_3 ", дата народження 27.01.1959, освіта "средняя", професія «маляр». Прізвище " ОСОБА_9 " закреслене та поверх нього написано прізвище " ОСОБА_2 ". На трудовій книжці мається надпис, згадно якого прізвище змінене на " ОСОБА_2 " на підставі свідоцтва про шлюб, виданого Приморською сільрадою.

Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що трудова книжка, заповнена російською мовою 14 березня 1977 року, дійсно належить заявнику ОСОБА_1 , про що свідчить співпадіння у наданих документах (дата, місце народження, місце навчання, освіта заявника). При цьому наявність помилки при написанні прізвища заявника у трудовій книжці позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо.

Наведене дає підстави вважати вимогу заяви щодо належності трудової книжки заявнику обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 3, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити, факт того, що трудова книжка, заповнена 14 березня 1977 року російською мовою на ім`я " ОСОБА_10 НОМЕР_3 ", дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_4 », освіта «средняя» (російською), професія «маляр» (російською), дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці села Кльосове Сарненського району Ровенської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя: