Справа № 203/609/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дублікату виконавчого листа, виданого 15 квітня 2016 року на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року по цивільній справі №203/609/16-ц (провадження №2/0203/503/2016) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся державний виконавець із вищевказаним поданням, в обґрунтування якого послався на те, що постановою державного виконавця Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в квітні 2017 року на підставі ст.37 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна було повернуто стягувачу виконавчий лист, виданий 15 квітня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду по цивільній справі №203/609/16-ц про стягнення загальної суми боргу в розмірі 20306 гривень. 06 листопада 2018 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача про втрату виконавчого документа та надання вказівки для його розшуку для подальшого виконання. 29 листопада 2018 року на таку заяву стягувачу було надано відповідь державним виконавцем про те, що виконавчий документ повернуто стягувачу та додатково повідомлено про можливість звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. 15 січня 2019 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого документу через його ненадходження до стягувача. За викладених обставин, посилаюсь на втрату виконавчого листа суду, державний виконавець просив суд видати його дублікат, задовольнивши дану заяву.

В судове засідання учасники розгляду заяви не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. В зв`язку із викладеним суд вважає за можливе здійснити розгляд даної заяви за відсутності учасників її розгляду, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року за наслідками розгляду по суті цивільної справи №203/609/16-ц (провадження №2/0203/503/2016) задоволено в повному обсязі позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних, а саме вирішено стягнути з відповідача на користь позивача в загальному розмірі 20306 гривень, з яких 18096 гривень інфляційні витрати, 2210 гривень 3% річних. Крім того судом вирішено стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 551,2 гривень. Викладене підтверджується відповідним заочним рішенням суду (а.с.29, 31-32).

19 квітня 2016 року позивачем, як стягувачем, було отримано копію вказаного вище заочного рішення суду, яке набрало законної сили, а також два виконавчих листа від 15 квітня 2016 року про стягнення з відповідача, як боржника, суми боргу та судових витрат відповідно. Викладені обставини підтверджуються розпискою позивача (стягувача) на внутрішній стороні останньої обкладинки справи №203/609/16-ц.

Відповідно до довідки Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18 вересня 2019 року №13.5-34/18011/6 на виконанні вказаного органу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження №50913979, відкрите 22 квітня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 квітня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду по цивільній справі №203/609/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 20306 гривень, з яких 18096 гривень інфляційні витрати, 2210 гривень 3% річних. Вказане виконавче провадження постановою державного виконавця від 25 квітня 2017 року було завершено, а виконавчий лист суду на підставі ст.37 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна боржника повернуто стягувачу. В той же час, стягувач виконавчий лист суду так і не отримав, з приводу його розшуку звертався до державного виконавця, що результатів не дало. Відтак, є всі підстави вважати такий виконавчий лист втраченим на стадії його пересилки від органу державної виконавчої служби до стягувача.

Згідно ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист суду є виконавчим документом.

Відповідно до п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дублікату виконавчого документа постановляється ухвала. Право державного виконавця на звернення під час виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дублікату виконавчого листа передбачено і нормою ст.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Положеннями ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який діяв на момент оформлення оригіналу виконавчого листа суду, дублікат якого заявник просить видати, передбачено річний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За змістом ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (до 05 жовтня 2016 року), пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Нормою ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ст.37 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, аналізуючи встановлені судом на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наведені вище фактичні обставини в контексті приведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє повне підтвердження факт втрати на етапі поштової пересилки від органу державної виконавчої служби до стягувача виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 15 квітня 2016 року відносно боржника ОСОБА_2 на примусове виконання заочного рішення цього ж суду від 04 квітня 2016 року по цивільній справі №203/609/16-ц (провадження №2/0203/503/2016). При цьому, враховуючи дату видачі виконавчого листа, факт і дату його повернення стягувачу державним виконавцем в контексті положень п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, цілком логічним є висновок, що державний виконавець звернувся до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відтак, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність подання про видачу дублікату виконавчого листа суду замість втраченого оригіналу, а отже і про необхідність задоволення такого подання з огляду на наявність всіх передбачених законом для цього умов і підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 18, 37, п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ст.ст.2, 7, 8, 10, 13, 17, 247, 258-261, 263, 268, 272, 353, 354, 355, п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого 15 квітня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на заочне рішення того ж суду від 04 квітня 2016 року по цивільній справі №203/609/16-ц (провадження №2/0203/503/2016) відносно боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) інфляційних витрат в сумі 18096 гривень та 3% річних в сумі 2210 гривень, а всього 20306 гривень.

Ухвала суду у відповідності до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю. Казак