Справа № 304/1192/19
Провадження № 2-о/304/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Гавій Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 304/1192/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перечинська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2003 року ОСОБА_2 було придбано нерухоме майно в АДРЕСА_1 , після чого 12 грудня 2003 року КП «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» було проведено його реєстрацію. Разом з цим відповідно до копії інвентаризаційної справи, наданої Перечинською міською радою, попередній власник ОСОБА_3 14 грудня 2001 року звернувся до КП «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» із замовленням № 9945 про обстеження будинку у зв`язку із його приватизацією. За результатами технічної інвентаризації, Перечинською селищною радою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 17 грудня 2001 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак бланк Свідоцтва був стандартний із записом «квартира», який вважає помилковим, оскільки у довідці-характеристиці для продажу та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 216724 від 03 грудня 2003 року зазначено саме «житловий будинок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу під час посвідчення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 не звернула увагу на вказані розбіжності в документах, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить також зазначений будинок. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі такого, оскільки правовстановлюючі документи містять розбіжності. Разом з цим внести застереження чи виправлення у договір купівлі-продажу нема можливості, оскільки власник квартири ОСОБА_2 померла. Оскільки встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини, тому просить задовольнити заяву.

У судове засіданні заявник не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без участі представника ради та не заперечив проти задоволення заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що за Договором купівлі-продажу квартири від 10 грудня 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 202, предметом такого є квартира, розташована у АДРЕСА_1 , яку придбала ОСОБА_2 (а. с. 8).

Разом з цим згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2266020 від 12 грудня 2003 року, Комунальним підприємством «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» на підставі вказаного договору за власником ОСОБА_2 проведено реєстрацію будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 9).

Такий самий тип нерухомого майна за цією ж адресою, а саме будинок, зазначено і у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 154895794 від 04 лютого 2019 року (а. с. 15-16).

В той же час, після смерті власника (спадкодавця) ОСОБА_2 , звернувшись до нотаріуса за Свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, заявниця ОСОБА_1 отримала відмову нотаріуса у видачі такого з підстав наявності розбіжностей у вищезазначених правовстановлюючих документах (а. с. 10-12, 14).

Так само державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_7 прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47289168 від 11 червня 2019 року (а. с. 13).

Вказані обставини перешкоджають заявнику ОСОБА_1 реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, а також Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно (ст. 105 ЦК) чи зареєстровано за іншою особою.

Таким чином, зважаючи на вказані норми закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що її вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перечинська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що предметом Договору купівлі продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори 10 грудня 2003 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 2027, є будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Чепурнов В. О.