Справа № 464/3185/19 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2606/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів Бойко С.М., Шандра М.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 липня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Тімченко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 : АДРЕСА_3 сільська Рада АДРЕСА_2 ; земельної ділянки для ведення садівництва (кадастровий номер :04:000:2287); грошових коштів в сумі 125 000 грн. 00 коп. та автомобіля «Тойота Яріс» р.н. НОМЕР_1 ; а також проведення поділу відповідного майна з визнанням права власності за належністю сторонам.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10 липня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_3 .

Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному його зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Не погоджуючись з даною ухвалою позивач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано того факту, що позов подавався про визначення обсягу спільного майна подружжя з визнанням права власності на його частину з ціною позову, зазначеною, виходячи з половини вартості майна, на яке він претендує. Відповідно, судовий збір був сплачений за позовні вимоги про визнання за ним права власності на частину майна, яка друга позовна вимога майнового характеру, з якої на думку суду, не сплачено судовий збір, він не зазначає.

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 липня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається ухвала про повернення позовної заяви, відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно із статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду за захистом, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Апеляційним судом встановлено, що у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з тим, що позовна заява суперечить вимогам ст.ст. 176, 177 ЦПК України, зокрема, позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, а судовий збір сплачено лише за одну, і надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 17 червня 2019 року позивачем 08 липня 2019 року подано до суду заяву, разом з уточненою позовною заявою, яка не містить частини позовних вимог, які були зазначені в первинній позовній заяві, а саме вимог про визнання за відповідачкою в порядку поділу майна подружжя права власності на частину майна, оскільки таке вже і так за нею зареєстроване.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. Ухвала мотивована тим, що незважаючи на подання уточненої позовної заяви, одна позовна вимога майнового характеру залишилась несплаченою судовим збором, а ухвала суду про усунення недоліків невиконаною.

Визнаючи неподаною та повертаючи позивачу ОСОБА_1 позовну заяву, суд першої інстанції не врахував, що внаслідок постановлення ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з підстав несплати судового збору, яка не відповідає вимогам закону, а саме, у ній судом не вказано точної суми судового збору, яку необхідно доплатити позивачу, він тим самим поставив останнього у ситуацію правової невизначеності, що не відповідає завданням цивільного судочинства. В такий спосіб позивача було обмежено у праві на звернення до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про її скасування та направлення матеріалів позову для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При продовженні розгляду, суду першої інстанції слід постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху у точній відповідності з вимогами процесуального закону, зокрема, врахувавши ту обставину, що позивачем об`єднано в одній позовній заяві дві вимоги майнового характеру, а також з огляду на положення п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначити точну ціну позову, з якої обрахувати (враховуючи судовий збір сплачений позивачем) розмір належного до доплати судового збору.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 01 листопада 2019 року.

Керуючись ст. ст. 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 10 липня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді Бойко С.М.

Шандра М.М.