Справа №345/4402/19
Провадження № 2/345/1635/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

з участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбу до 14.03.2016. Від спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якої відповідач забов`язаний сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак аліменти сплачує не в повному обсязі та ухиляється від свого обов`язку по утримання дочки. Зокрема, згідно розрахунку Калуського міськрайонного відділу ДВС заборгованість відповідача по сплаті аліментів з урахуванням частково сплачених аліментів станом на 01.09.2019 становить 18 221, 40 грн.

З урахуванням вимог законодавства позивач, вважає, що розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2018 по 01.09.2019 складає 87 322 ,61 грн., однак оскільки сума заборгованості по сплаті аліментів становить 18 221,40 грн., то просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 18 221,40 грн., а також судові витрати.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

04.10.2019 ухвалою Калуського міськрайонного суду відкрито провадження в даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи, ьхоча отримав ухвалу про відкриття провадження та пакет документів, про що свідчить розписка про отримання (а.с.28).

Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, відповідно до вимог статті 274 ЦПК України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 до 14.03.2016 (а.с. 10). Від спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.06.2017 вирішено збільшити розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 750,00 гривень щомісячно, починаючи з 29.05.2017 і до повноліття дитини (а.с. 8-9).

Не зважаючи на це, відповідач аліменти сплачує не в повному обсязі та ухиляється від свого обов`язку по утримання дочки, що підтверджується розрахунком Калуського міськрайонного відділу ДВС згідно якого заборгованість відповідача по сплаті аліментів з урахуванням частково сплачених аліментів станом на 01.09.2019 становить 18 221, 40 грн. (а.с. 13).

Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п.22 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу на те, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

В постанові Велика Палата Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15ц зазначила, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15ц, а також визначений позивачем період несплати відповідачем аліментних платежів, за який слід обчислити пеню.

Із розрахунку заборгованості по аліментних платежах, наданого Калуським міськрайонним ВДВС, вбачається, що розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2018 по 01.09.2019 складає 87 322 ,61 грн., а саме: за 2018 рік: за березень 10902,40 х 1% х 579 днів = 63122,58 грн.; за квітень 700,00 х 1% х 548 днів = 3836 грн.; за травень 750,00 х 1% х 518 днів = 3885 грн.; за червень 50,00 х 1% х 487 днів = 243,50 грн.; за липень 350,00 х 1% х 457 днів = 1599,50 грн.; за жовтень 270,00 х 1% х 365 днів = 985,50 грн., а всього за 2018 рік - 73672, 08 грн. Аналогічно за 2019 рік заборгованість всього складає 13650,53 грн.

Таким чином сума пені за прострочення сплати аліментів складає 87 322 ,61 грн. грн., а сума заборгованості по сплаті аліментів відповідно до розрахунку державного виконавця 18 221,40 грн., то розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 18 221,40 грн., що буде відповідати положенням ч. 1 ст. 196 СК України.

Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це слід зазначити, що відповідачем, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання неповнолітніх дітей та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин.

Тому, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік не вживав заходів щодо утримання своєї дитини у визначеному судовим рішенням розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1200, 00 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с.17).

На підставі викладеного, ст.ст. 184, 196 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Киданів Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 18 221,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1200, 00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: