Провадження № 2/127/2004/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.01.2009 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2., п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.33 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8. Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту(у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість 16953, 98 грн., яка складається з наступного: 492,51 грн. - заборгованість за кредитом; 10737, 75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4440,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією;500 грн. - штраф(фіксована частина); 783, 52 штраф(процентна складова), тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд застосувати строки позовної давності.

Судом встановлено, що 19.01.2009 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н від 19.01.2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% н арік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.42-43).

Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» від 09.11.2018 року, ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 19.01.2009 року отримав картки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 03.2016 року (а.с. 163).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.01.2009 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк» станом на 30.04.2018 року становить 16953, 98 грн., яка складається з наступного: 492,51 грн. - заборгованість за кредитом; 10737, 75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4440,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією;500 грн. - штраф(фіксована частина); 783, 52 штраф (процентна складова)(а.с. 39-41).

З банківської виписки по картрахунку позичальника ОСОБА_1 судом встановлено, що банк встановив позичальнику кредитний ліміт, а останній користувався кредитною карткою та коштами на ній. Користування карткою відбулось 24.02.2009 року, ОСОБА_1 здійснив поповнення карткового рахунку на суму 500, 00 грн.(а.с. 94-95).

Однак згідно розрахунку заборгованості 26.06.2013 року відбулась проплата на суму 29,80 грн. (а.с.39-41).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, зроблений при розгляді 06.11.2013 року справи №6-116 цс 13 , згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини 1 і 5 ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карти (місяць і рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно з п.3.1.3. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до п.9.12. розділу І вказаних умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 19.03.2014 року у справі № 614цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зокрема, позивачем не було надано жодного доказу на який термін ОСОБА_1 була видана 19.01.2009р. кредитна картка НОМЕР_1.

З наданої позивачем банківської виписки по картрахунку позичальника ОСОБА_1 за період з 19.01.2009 року по 30.04.2018 року (а.с. 39-41) вбачається, що останнє користування відповідачем карткою відбулось 26.06.2013 року, хоча в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував, щодо користування карткою 26.06.2013 року та відповідно здійснення проплати на суму 29, 80 грн.

Інші операції, які вказані в даній виписці, свідчать лише про нарахування процентів та пені, тобто про самостійні дії банку, які не залежали від волі позичальника і не можуть підтверджувати користування карткою саме відповідачем ОСОБА_1

Суд враховує, що доказів того, що банк видавав позичальнику ОСОБА_1 нову картку з новим строком дії, як це передбачено п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, не надано, як і не надано доказів щодо терміну дії первинної картки, яку було видано відповідачу 19.01.2009р. (а.с. 97).

Звернувшись до суду 17.05.2018 р., позивачем було пропущено строк давності, передбачений ст.ст. 257,258 ЦК України.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що мало місце перевипущення картки № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущенної картки до останнього дня 03.2016 року, оскільки перевипуск картки ОСОБА_1 документально нічим не підтверджений.

Згідно з п.3.1.3. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії). Доказів надання Лучинському карки з новим строком дії - суду не надано.

Про отримання другої картки НОМЕР_2 жодного доказу суду не надано. І даний факт категорично заперечується відповідачем.

Крім того, надана суду роздруківка заборгованості та руху коштів стосується саме картки НОМЕР_1 за період з 19.01.2009 р. по 01.11.2018р. ( а.с. 137-138) .

Таким чином позивачем не було доведено факт пролонгації договору №б/н від 19.01.2009р. шляхом перевипуску картки № НОМЕР_2 , а відповідно факту переривання строку давності звернення до суду.

Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень тощо.

Згідно ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором і відповідачем заявлено про застосування позовної давності, суд прийшов до висновку про відмову банку у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256-258, 261, 267, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 2, 10-13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 11.05.2019 року.

Суддя: