ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 461/12463/15-ц

провадження № 61-9637 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скаргу- ОСОБА_3 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року в складі судді Павлишин О. Ф.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано за нею право власності на: автомобіль марки «Toyota Prado» 2008 року випуску, житловий будинок загальною площею 54,7 м2, комору в підвалі загальною площею 10 м2 та земельну ділянку загальною площею 0,0077 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 277 550 грн, отримані від продажу частки в статутному капіталі ТОВ СП «Лео порто», 257 400 грн, отримані від продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Євген», ТОВ «Квадрос» та ПП «М-Студія».

ОСОБА_3 , який участі в справі не брав, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що ним вирішено його майнові права та інтереси.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та не зазначив інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У травні 2017 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 відмовлено на підставі статті 328 ЦПК України у зв`язку з тим, що наведені ним обставини на підтвердження поважності причин пропуску строку визнані судом неповажними.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У лютому 2018 року Верховним Судом України зазначену справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2018 року справу за заявою ОСОБА_3 , про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року призначено до судового розгляду.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року скасовано, справу передано для проведення автоматизованого розподілу.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

В обгрунтування скарги посилається на те, що оскаржує судове рішення, яким вирішено питання про його майнові права та інтереси, про яке дізнався 11 січня 2017 року, а 16 січня 2017 року подав апеляційну скаргу, отже, строк на апеляційне оскарження не пропустив.

Вважає, що для осіб, які не брали участі у справі, перебіг строку на апеляційне оскарження рішення починається не з дня його проголошення чи моменту отримання копії рішення, а з часу, коли такі особи дізналися або повинні були дізнатися про наявність оскаржуваного рішення.

Відзив на касаційну скаргу

Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року вирішено по суті спір про поділ майна подружжя ОСОБА_2 за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_3 участі у справі не брав, є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення суду в іншій справі, де ОСОБА_2 є боржником.

Подавши 16 січня 2017 року апеляційну скаргу на рішення суду від 13 січня 2016 року, ОСОБА_3 послався на обставини, визнані ухвалою судді апеляційного суду від 27 січня 2017 року неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що подана ним заява про ознайомлення з матеріалами справи не містить даних про дату отримання ОСОБА_3 копії оскаржуваного рішення, хоча відлік строку на його апеляційне оскарження починається з дня отримання копії рішення.

З цих підстав та вважаючи відсутніми підстави для відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги за клопотанням ОСОБА_3 , суд ухвалою від 27 січня 2017 року залишив його апеляційну скаргу без руху, копію якої ОСОБА_3 отримав 27 лютого 2017 року.

27 лютого 2017 року ОСОБА_3 на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подав заяву, в якій послався на ті ж самі обставини поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, додатково зазначивши, що копію оскаржуваного рішення отримав в апеляційному суді Львівської області лише 16 лютого 2017 року після подачі апеляційної скарги. Крім того, подав суду квитанцію про часткову сплату судового збору та просив відстрочити сплату його іншої частини до ухвалення рішення апеляційним судом.

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні заяви про відстрочення сплати іншої частини судового збору у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору в повному розмірі.

31 березня 2017 року ухвалою судді апеляційного суду Львівської області відмовлено ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження з підстав невиконаня ним вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та не зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (тут і далі - в редакції станом на час вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини 9 статті 6 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду відповідної справи. Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень і ухвал.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України апеляційна скарга ухвалою суду залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і підстави, вказані особою, яка подає апеляційну скаргу, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку наапеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 ухвалою від 27 лютого 2017 року, апеляційний суд правильно виходив із того, що відлік строку на апеляційне оскарження рішення починається з дня отримання копії цього рішення, проте, висновок суду про пропуск строку на апеляційне оскарження не відповідає встановленим судом обставинам, адже матеріали справи не містять даних про його отримання ОСОБА_3 за поданою ним 11 січня 2017 року заявою.

Крім того, відмовивши ухвалою від 02 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення сплати частини судового збору за подачу апеляційної скарги, суд не надав йому строк для виконання обов`язку зі сплати судового збору у повному обсязі.

Наведені обставини, на які ОСОБА_3 посилається в касаційній скарзі, відповідно до частини третьої, четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали судді апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року скасувати, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук