Справа № 456/2696/16-ц
Провадження № 2/456/73/2019
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Кміть Х.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 ,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

ОСОБА_6 (первинний позивач) подала до суду позовну заяву (Т.1 а.с.2-6) в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , МТСБУ, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 100 043,37 грн, та моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликалася на те, що 01.11.2014, близько 12 год 20 хв, в м. Стрий по вул. Виговського Львівської області водій автомобіля «Honda CR ІНФОРМАЦІЯ_1 V», н.з. НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , 2000р.н., спричинивши йому тілесні ушкодження. 22.01.2015 кримінальне провадження за ст. 286 ч.1 КК України закрито за відсутності ознак складу кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda CR-V» ( НОМЕР_1 ) застраховано у ПрАТ «СК «Статус», якого уже не існує і відсутні дані про правонаступників, тому позов пред`явлено до МТСБУ. У зв`язку з відсутністю згоди особи, відповідальність якої застрахована, завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. У разі неповідомлення особою, відповідальність якої застрахована, страховика про ДТП, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Матеріальна шкода, пов`язана з витратами на лікування у зв`язку з отриманими ним після ДТП ушкоджень, становить 100 043,37 грн. Моральна шкода, заподіяна ОСОБА_1 , полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час травмування та переносить по даний час, суттєвих змін у його житті, незручностей, яких він зазнав у зв`язку з оперативним втручання, тривалим часом перебування у медичному закладі та лікуванні, ускладненням у веденні активного способу життя на рівні з його ровесниками. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у 100 000,00 грн.

29.09.2016 відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення проти позову (Т.1 а.с.66-67), в обґрунтування якого покликаючись на те, що експертом не підтверджено отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у вигляді переломів лонної і сідничної кісток. Частина долучених до позовної заяви документів нечитабельна. У мотивувальній частині позовної заяви не зазначено правові підстави для відшкодування ОСОБА_7 завданої шкоди. Обов`язковою підставою для відшкодування шкоди має бути вина заподіювача шкоди, однак його дії не були протиправними.

14.11.2016 відповідачем МТСБУ подано до суду заперечення (Т.1 а.с.68-69), в обґрунтування якого покликаючись на те, що з витягу Центральної бази даних МТСБУ вбачається видання полісу АІ/0340180 ПрАТ «Київський страховий дім» яке є діючою юридичною особою, а не СК «Статус», тому МТСБУ є неналежним відповідачем у цій справі.

29.05.2017 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (Т.1 а.с.214-215), в обґрунтування якої покликаючись на те, що нею отримано інформацію про вартість лікування та протезування для ОСОБА_1 у сумі 70 255,00 грн, в зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 82 078,37 грн, з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

31.07.2017 відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім» подано заперечення на позовну заяву (Т.2 а.с.1-5, 28-35), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 з повідомленнями про подію до них не звертався. Позивач також до них не звертався із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та не подавав документів відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому у ПрАТ «Київський страховий дім» не виникло обов`язку щодо прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність виникає за наявності сукупності умов, які утворюють склад цивільного правопорушення. Однак, не надано доказів протиправної поведінки в діях ОСОБА_2 , причинного зв`язку між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду. Страховик з урахуванням положень чинного законодавства здійснює відшкодування шкоди завданій третій особі забезпеченим транспортним засобом за умови наявності вини водія такого забезпеченого транспортного засобу, встановленої та підтвердженої в рамках діючого законодавства. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зобов`язань щодо невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, а отже шкода має відшкодовуватися завдавачем шкоди. На даний час ПрАТ «Київський страховий дім» позбавлений можливості встановити факт ДТП, обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Позивачем не надано жодних належних та обґрунтованих доказів на здійснення витрат з придбання медичних препаратів, а витрати на лікування не підтверджені документально.

04.12.2017 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог (Т.2 а.с.68-70), в обґрунтування якої покликаючись на те, що ними отримано інформацію про вартість лікування та протезування для ОСОБА_1 , яка становить 70 255,00 грн та варість медичних препаратів на суму 1 741,28 грн, тому просить стягнути з ОСОБА_2 , ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 83 819,65 грн, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

09.02.2018 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (Т.2 а.с.111-113), в обґрунтування якої покликаючись на те, що ними отримано інформацію про вартість лікування та протезування для ОСОБА_1 , яка становить 70 255,00 грн та варість медичних препаратів на суму 1 741,28 грн, тому просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 83 819,65 грн, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

20.03.2018 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (Т.2 а.с.139-141), в обґрунтування якої покликаючись на те, що ними отримано інформацію про вартість лікування та протезування для ОСОБА_1 , яка становить 70 255,00 грн та варість медичних препаратів на суму 1 741,28 грн, тому просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 83 819,65 грн, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

04.09.2018 відповідачем ОСОБА_2 подано доповнення до відзиву на позовну заяву (Т.2 а.с.193-194), в обґрунтування якого покликаючись на те, що цивільно-правова відповідальність його застрахована ПрАТ «Київських страховий дім», тому в межах страхового ліміту відповідати повинна саме страхова компанія, тому в частині відшкодування майнової шкоди до нього слід відмовити повністю.

Ухвалою судового засідання від 27.09.2019 замінено по справі позивача ОСОБА_1 у зв`язку із досягнення ним повноліття та набуття цивільної процесуальної дієздатності.

29.10.2019 позивачем ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву, відповідачами в якій зазначено ОСОБА_2 та ПрАТ «Київський страховий дім», в якій він просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 89 974,58 грн, з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликалася на те, що 01.11.2014, близько 12 год 20 хв, в м. Стрий по вул. Виговського Львівської області водій автомобіля «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , вчинив наїзд на нього як пішохода, спричинивши йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. 22.01.2015 кримінальне провадження за ст. 286 ч.1 КК України закрито за відсутності ознак складу кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda CR-V» ( НОМЕР_1 ) застраховано у ПрАТ «Київський страховий дім», тому 04.10.2017 на адресу товариства направлена заява про виплату страхового відшкодування, однак кошти не були виплачені. Розмір матеріальної шкоди, що пов`язана з витратами на лікування, становить 89 974,58 грн. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи і оцінюється ним у 100 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, суду пояснив, що матеріальну шкоду підтверджують наявні в матеріалах справи квитанції. Це витрати на лікування. Сума визначена з урахуванням ушкоджень, яких зазнав ОСОБА_1 від ДТП. Щодо моральної шкоди, то враховуючи молодий вік позивача, його психологічний стан на час ДТП, коли він був неповнолітній, відносини з однокласниками та життєві незручності підтверджують та обґрунтовують суму заподіяної моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, суду пояснив, що докази завданої ОСОБА_1 майнової шкоди є понесені ним витрати на лікування, підстави для відшкодування моральної шкоди досліджені у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, суду пояснив, що позивач вибіг на дорогу і він вивернув руль, але зачепив його правим крилом і той упав. Коли він підбіг до нього, позивач лежав непритомний і почав синіти. Він змушений був надавати йому першу медичну допомогу, оскільки рот позивача буд закритим він виламати йому ключами зуби, після чого притис язик і той почав дихати.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтримав думку відповідача, вважає вказану позивачем суму відшкодування моральної шкоди явно завищеною. Відповідач згідний відшкодувати позивачу моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн.

Представник відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що після ДТП та до подання позовної заяви до них ніхто не звертався із заявою, а заява про страхове відшкодування позивачем подана з порушенням строків. У діях ОСОБА_2 немає протиправних дій, тому підстав для покладення відшкодування на ПрАТ «Київський страховий дім» відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем ОСОБА_6 подано:

заяву про долучення документів до матеріалів справи (Т.1 а.с.72);

заяву про виклик свідків (Т.1 а.с.83-84);

клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.190);

заяву про залучення співвідповідачів (Т.1 а.с.194-195);

заяву про вжиття заходів забезпечення позову (Т.2 а.с.11-12);

заяви про видачу ухвали та ознайомлення з матеріалами справи (Т.2 а.с.26, 27);

клопотання про заміну первісних відповідачів (Т.2 а.с.137-138);

заяву про долучення електронних доказів (Т.2 а.с.152);

заяву про призначення у справі судово-медичної експертизи (Т.2 а.с.156);

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.18)

ОСОБА_8 подано заяву про залучення його як позивача у справі (Т.3 а.с.52).

Представником позивача подано:

клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.145);

заяву про долучення документів до матеріалів справи (Т.1 а.с.122);

клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.206);

заяву про надання в електронному вигляді копії технічного запису судових засідань (Т.1 а.с.244);

клопотання про відкладення розгляду справи (Т.2 а.с.55);

заяву про долучення документів до матеріалів справи (Т.2 а.с.78);

заяву про призначення судово-медичної експертизи (Т.2 а.с.83-85).

заяву про надання в електронному вигляді копії технічного запису судових засідань (Т.2 а.с.129);

заяви про долучення документів до матеріалів справи та про скерування адвокатських запитів (Т.2 а.с.171, 174, 176, 177, 180);

клопотання про витребування доказів (Т.2 а.с.195-196, 200-201);

заяву про долучення документів до матеріалів справи (Т.2 а.с.222);

заяву про видачу копію рішення (Т.2 а.с.230);

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.38, 39);

заяву про заміну первісного позивача (Т.3 а.с.53).

Відповідачем ОСОБА_2 подано:

заяви про призначення експертизи та виклик свідків (Т.1 а.с.62, 63);

клопотання про витребування доказів (Т.1 а.с.64, 65);

заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.122);

заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.237);

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.243);

заяву про відкладення розгляду справи (Т.2 а.с.76);

клопотання про зобов`язання позивача конкретизувати позовні вимоги (Т.2 а.с.95);

клопотання про скасування заходів забезпечення позову (Т.2 а.с.100);

клопотання про скасування заходів забезпечення позову (Т.2 а.с.154);

клопотання про зупинення провадження у справі (Т.2 а.с.155)

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.51);

Представником відповідача ОСОБА_5 подано:

заяви про відкладення розгляду справи (Т.2 а.с.54, Т.3 а.с.30, 45);

заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.3 а.с.27);

Представником відповідача МТСБУ подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та заміни неналежного відповідача (Т.1 а.с.120, 131, 199, 212).

Представником відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» подано заяви про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.209, 228, 235, 246, Т.2 а.с.6, 36, 119-120, 131-132).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.09.2016 відкрито провадження у справі (Т.1 а.с.41).

Ухвалою судового засідання від 31.07.2017 вжито заходи забезпечення позову (Т.2 а.с.14).

Ухвалами судового засідання від 31.07.2017, 02.10.2017, 24.10.2017, 04.12.2017, 11.01.2018, 16.02.2018, 30.03.2018 доручено іншому суду забезпечити проведення у справі відеоконференції (Т.2 а.с.20-21, 47-48, 56-57, 89-90, 104-105, 124-125).

Ухвалою судового засідання від 24.10.2017 відкладено розгляду справи (Т.2 а.с.58).

Ухвалою судового засіданні від 02.04.2018 у справі призначено судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі (Т.2 а.с.157-160).

Ухвалою від 01.08.2018 поновлено провадження у справі (Т.2 а.с.184).

Ухвалами судового засідання від 05.10.2018 витребувано докази (Т.2 а.с.208-209, 210-211).

Ухвалою судового засіданні від 15.11.2018 у справі призначено судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі (Т.2 а.с.225-227).

Ухвалою від 24.04.2019 поновлено провадження у справі (Т.3 а.с.13).

Ухвалою судового засідання від 27.09.2019 замінено по справі позивача ОСОБА_1 у зв`язку із досягнення ним повноліття та набуття цивільної процесуальної дієздатності.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.07.2006 (Т.1 а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «Київський страховий дім». В полісі визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка становить 100 000,00 грн. Про викладені обставини свідчить поліс №АІ/0340180 (Т.1 а.с.10).

Відповідно до висновку експерта №417/2014 від 05.11.2014 у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, які утвори рилися від контакту з тупими предметами і могли бути спричинені 01.11.2014 (Т.1 а.с.11-13).

Записи в медичних картках амбулаторного хворого ОСОБА_1 , виписки із медичної картки свідчать про проходження ОСОБА_1 лікування у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП ушкодженнями (Т.1 а.с.14-26, 27, 76, 97-105, 107-118, 155-157, 162, 164, 166, 167, 179-181, 183, 185, 187, Т.2 а.с.73, 86, 114).

З листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 18.02.2015 вбачається перелік медикаментів, які використовувалися на лікування ОСОБА_1 в період його стаціонарного лікування в щелепно-лицевій хірургії з 02.11.2014 по 21.11.2014 (Т.1 а.с.28).

Наявні в матеріалах справи чеки, вказівки лікаря щодо медикаментів, рецепти, рахунки свідчать про те, які медичні препарати назначалися лікарями для лікування ОСОБА_1 , які придбавалися для цього та їх вартість (Т.1 а.с.29-35, 147-151, 153, 158-161, 163, 165, 167-172, 176-178, 182, 184, 186, 188, 217, 218, Т.2 а.с. 71, 72, 74, 115).

Відповідно до витягу з ЄРДР, по факту наїзду водія ОСОБА_2 на пішохода ОСОБА_1 відомості внесені до ЄРДР 01.11.2014 (№0001987) (Т.1 а.с.37).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 22.01.2015 кримінальне провадження, внесено до ЄРДР 01.11.2014 за №0001987 закрито через відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (Т.1 а.с.38).

Фототаблиця, характеристика та психологічний портрет свідчать про зміни ,яких зазнав ОСОБА_1 після ДТП 01.11.2014 (Т.1 а.с.73, 74, 75)

З заяви ОСОБА_10 на адресу ПрАТ «Київський страховий дім» та квитанції Укрпошти видно, що ОСОБА_10 зверталася до страховика від імені свого чина ОСОБА_1 із заявою про отримання страхового відшкодування і така заява була скерована на адресу ПрАТ «Київський страховий дім» 04.10.2017 (Т.2 а.с.79-80, 81, 116, 117). Дана заява вручена за довіреністю ПрАТ «Київський страховий дім» 06.10.2017 (Т.2 а.с.82).

Відповідно до висновку експерта №23 від 18.04.2019 отримані ОСОБА_1 тілесні ушкодження на період 01.11.2014 відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Механізм виникнення цих тілесних ушкоджень відповідає обставинам наїзду на ОСОБА_1 01.11.2014 легкового автомобіля, подальшого падіння потерпілого, контактом його обличчя і передньої поверхні тулуба з площиною дорожнього покриття. Тілесні ушкодження у ОСОБА_1 утворилися від дії тупого предмету, могли виникнути від неодноразових контактів обличчя з площиною дорожнього покриття, внаслідок падіння ОСОБА_1 після наїзду на нього автомобіля 01.11.2014. Пояснення ОСОБА_2 щодо утворення уламкового перелому верхньої щелепи, рвано-забійних ран верхньої губи та підборіддя у ОСОБА_1 під час надання потерпілому медичної допомоги при спробі відкриття рота ключем, не мають об`єктивного судово-медичного підтвердження, оскільки при перебування людини без свідомості для відкриття рота не потрібно прикладати значної фізичної сили, так як всі м`язи знаходяться у розслабленому стані. На час обстеження у ОСОБА_1 наявний посттравматичний крайовий дефект альвеолярного паростка і відсутність 5-ти зубів верхньої щелепи, який протезований змінним протезом (Т.3 а.с.2-10).

У висновку експерта №52/2019-мк зафіксовано на фото тілесні ушкодження ОСОБА_11 (Т.3 а.с.11-12).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав суду показання, за змістом яких він робив тимчасову реконструкцію зубів ОСОБА_1 , зробивши йому мікропротез. У нього була втрата 5 зубів від отриманої травми. Внаслідок цієї травми у нього сіла кістка і потрібно було робити імплантацію. Після такої травми особа самостійно не відновлюється. Необхідна спеціальна затратна операція, якої він не робить.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дала суду показання, за змістом яких ДТП сталося в кінці жовтня, коли він був у 8 класі. Позивач вернувся до школи у лютому. Йому часто стає погано на уроках і його відправляють до медсестри. На складних уроках у ОСОБА_1 болить голова, йому важко висловлювати свою думку. Видно, що він почуває себе дискомфортно, комплексує з приводу зубів. ОСОБА_1 спортсмен, приймав участь у змаганнях. Тепер не може їх відвідувати із своїми друзями. Після ДТП успішність ОСОБА_1 змінилася в гіршу сторону.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала суду показання, за змістом яких ОСОБА_1 навчається у школі з першого класу. До ДТП був спокійним, товариським, комунікабельним. Після ДТП змінилася його зовнішність, почали яскраво проявлятися повільність і невпевненість. У нього занижена самооцінка, рівень тривожності збільшився, став розсіяним, скаржиться на головний біль, комплексує у зв`язку із відсутністю зубів. Весь час згадує аварію і ділить життя на до і після.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дала суду показання, за змістом яких бачила ОСОБА_1 після ДТП в лікарні. У нього була тріщина тазу, побиті ноги і сильно побите лице. Він сильно змінився після ДТП: став комплексувати, постійно скаржиться на головний біль, має сильний психологічний стрес.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку отриманням позивачем внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки транспортного засобу (автомобіля, цивільно-правова відповідальність власника якого, застрахована), яким керував відповідач, тілесних ушкоджень, що завдало позивачу майнової та моральної шкоди.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 2 ст. 22 ЦК України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 ст. 22 ЦК України).

Згідно з частиною 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частина 1 та 2 ст. 1166 ЦК України передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частинами 2 та 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пункт 3 частини 1 ст. 988 ЦК України визначає одним з обов`язків страховика здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктами 5 та 6 частини 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Згідно з пунктів 9.1., 9.3. та 9.4. статті 9 Закону страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 24.1. статті 24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 37.1.4. статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктах 4, 5, 7, 17 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.11.2014, позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, водій якого ( ОСОБА_2 ) здійснив ДТП, вчинивши наїзд на пішохода ОСОБА_1 , застрахована ПрАТ «Київський страховий дім».

Суд не погоджується з аргументами сторони відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» щодо несвоєчасності подання потерпілим заяви про отримання страхового відшкодування, та вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика для отримання страхового відшкодування можуть звернутися потерпілі та визначено строк, протягом якого подається відповідна заява 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (стаття 35 Закону). Водночас, стаття 37 цього Закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких страховик відмовляє у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Дійсно, однією з таких підстав законодавцем визначено невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (п. 37.1.3. Закону). Водночас, цією статтею передбачена і інша підстава для відмови неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (п. 37.1.4. Закону).

З матеріалів справи безспірно видно, що ДТП мала місце 01.11.2014. Також, в матеріалах справи наявні докази звернення 04.10.2017 ОСОБА_6 , яка на той час представляла інтереси свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , до страховика ПрАТ «Київський страховий дім» про виплату страхового відшкодування у зв`язку із заподіянням шкода здоров`ю потерпілого, а саме: відповідна заява про виплату страхового відшкодування та квитанція про скерування на адресу ПрАТ «Київський страховий дім» цієї заяви рекомендованим листом з повідомленням. З огляду на викладені обставини, вбачається, що зазначену заяву подано в межах визначеного трирічного строку, а, відтак, у ПрАТ «Київський страховий дім» відсутні підстави, передбачені ст. 37 Закону, для відмови позивачу у здійсненні страхового відшкодування, однак, по даний час, таке страхове відшкодування ПрАТ «Київський страховий дім» позивачу не виплачено.

Стосовно аргументів сторони відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про відсутність у діях відповідача ОСОБА_2 (цивільно-правова відповідальність якого застрахована товариством), вини, а, відтак, відсутність у потерпілого права на отримання відшкодування майнової шкоди за рахунок ПрАТ «Київський страховий дім», суд зазначає таке.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (в тому числі якщо така шкода завдала смерть фізичної особи), завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується шкода, у тому числі якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З аналізу статей 1166 та 1187 ЦК України вбачається, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Крім цього, суд зауважує, що норми статей 1166 та 1187 ЦК України співвідносяться як загальна (1166 ЦК України) та спеціальна (1187 ЦК України), в зв`язку з чим застосуванню до спірних правовідносин, пов`язаних з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в першу чергу, підлягає саме ст. 1187 ЦК України. Дана стаття передбачає підстави звільнення особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, від відповідальності за завдану шкоду, якщо вона доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, однак в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували наявність цих підстав.

Судом безспірно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода ОСОБА_1 та застрахованого транспортного засобу «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , мала місце, шкода ОСОБА_1 завдана джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність власника цього транспортного засобу була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», а відтак настав страховий випадок і потерпілий від цієї ДТП ОСОБА_1 набув права на отримання страхового відшкодування.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що заяву про отримання страхового відшкодування у зв`язку із заподіянням шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 його представником ОСОБА_6 подано в межах визначеного Законом трирічного строку, до належної страхової компанії (ПрАТ «Київський страховий дім»), оскільки саме ця страхова компанія застрахувала цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_1 , яким заподіяно шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 , тому у ОСОБА_1 наявне право на отримання відповідного страхового відшкодування.

Надаючи оцінку обґрунтованості сум, наведених у розрахунку суми позову, суд зазначає, що такі не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки документально підтверджені належними та допустимим доказами, наявними в матеріалах справи (чеками, рахунками), які, в своїй сукупності, є достатніми для висновку про причини, призначення та розмір понесених позивачем витрат. Зважаючи на викладене, завдану позивачу майнову шкоду у сумі 89 974,58 грн. суд вважає обґрунтованою, така сума знаходиться в межах передбаченої полісом страхової суми (страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю), тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1

Аргументи сторони відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про відсутність жодних належних та обґрунтованих доказів про здійснення позивачем витрат з придбання медичних препаратів та витрат на лікування суд вважає неспроможними, оскільки такі повністю спростовуються наявними в матеріалах справи чеками, які, як зазначалося судом вище, відповідають критеріям належності та допустимості.

З приводу аргументів сторони позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з смертю близької людини (члена сім`ї) як негативного наслідку ДТП.

Суд вважає, що внаслідок ДТП відповідачем була завдана позивачу моральна шкода, оскільки позивач переніс фізичний біль та моральні (душевні) страждання внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які змінили його звичний образ життя та соціальні зв`язки, вплинули на його самооцінку, погіршивши її. Він тривалий час проходив складне лікування, весь цей час будучи відірваним від звичного кола оточення та спілкування. Суд зауважує, що на час отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП позивач був фізично активним, комунікабельним підлітком, а після ДТП став повільним, почав комплексувати, оскільки внаслідок ДТП змінилася його зовнішність, його фізична активність стала обмеженою через отримані ним травми та втрати передніх зубів, які не підлягають відновленню. Суд також враховує ту обставину, що на час ДТП позивачу було 14 років, для дитини цього віку є час підліткового і «перехідного» періоду, що значною мірою впливає на формування його особистості, а такі життєві незручності значною мірою впливають на моральні страждання неповнолітньої особи. Крім цього при визначенні розміру морального відшкодування суд враховує спростовану позицію відповідача про те, що тілесні ушкодження у формі утворення уламкового перелому верхньої щелепи, рвано-забійних ран верхньої губи та підборіддя ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 заподіяв під час надання потерпілому медичної допомоги при спробі відкриття рота ключем. Такі твердження відповідача ОСОБА_2 , повністю спростовані висновком експерта і не мають об`єктивного судово-медичного підтвердження, оскільки при перебуванні людини без свідомості для відкриття рота не потрібно прикладати значної фізичної сили, так як всі м`язи знаходяться у розслабленому стані. Вказані обставини також не були враховані органами досудового розслідування при проведенні досудового розслідування та прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує положення частини 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснення, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та бере до уваги характер немайнових втрат і глибину фізичних та душевних страждань позивача, заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу в сумі 50 000,00 грн. Такий розмір, на переконання суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України, судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 2 081,44 грн (Т.1 а.с.1, Т.3 а.с.65) та витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 8 000,94 грн (Т.3 а.с.70), підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі статей 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1194 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема,37/41, ідентифікаційний код 25201716) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану майнову шкоду у сумі 89 974 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану моральну шкоду у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по 5041 (п`ять тисяч сорок одну) грн 19 коп з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на один день.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Дата складення повного судового рішення 08 листопада 2019 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський