Справа № 310/2160/18
2-з/310/70/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яку подано в її інтересах представником ОСОБА_4 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом заборони департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Пушкіна, 4) проводити реєстрацію декларації або будь-яких документів про готовність житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації, а також приймати рішення про реєстрацію декларації або будь-яких інших документів про готовність даного житлового будинку до експлуатації та накласти арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , заборонивши її відчуження. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що 18.04.2019 року замінено позивача ОСОБА_2 його правонаступником донькою ОСОБА_5 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 05.03.2011 року, зареєстровано право приватної власності на підставі договору купівлі-продажу на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в період шлюбу з ОСОБА_2 було зруйновано і самовільно збудовано новий будинок на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 05.03.2011 року. Відповідно до позовної заяви позивач просив визнати спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва цього будинку АДРЕСА_1 , а також стягнення з ОСОБА_3 компенсації на користь позивача вартості 1/2 частини виділеного майна. Вважає, що відповідач може безперешкодно ввести в експлуатацію самовільно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 з будівельних матеріалів, які є предметом цього спору, оскільки земельна ділянка АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на праві приватної власності, а тому потрібно забезпечити позов вищевказаним видом забезпечення, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист. Відповідно до звіту про ринкову оцінку самовільно збудованого житлового будинку АДРЕСА_1 виготовленого ТОВ «Діо» станом на 19.04.2018 року вартість житлового будинку складає 1297296 грн. Враховуючи те, що 1/2 частка має значну вартість, на яку претендує позивач, вважає, що необхідно накласти арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , розмір вартості якої не перевищує розміру позовних вимог, оскільки ринкова вартість трикімнатної квартири приблизно оцінюється в 625000 грн.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано зокрема: земельна ділянка кадастровий номер :11:014:0153 за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; трикімнатна квартира загальною площею 67,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до звіту про оцінку майна станом на 19.04.2018 року житловий будинок загальною площею 178,2 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , коштує 1297296 грн.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області проводити реєстрацію декларації або будь-яких документів про готовність житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації, а також приймати рішення про реєстрацію декларації або будь-яких інших документів про готовність даного житлового будинку до експлуатації не відповідає позовним вимогам, оскільки предметом позову є визнання спільної сумісної власності на будівельні матеріали, а не на самовільно збудований житловий будинок, який знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 , що не відповідає п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Запропонований позивачем вид забезпечення позову жодним чином не забезпечить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 слід вказати наступне.

Позивачем не надано суду доказів вартості вищевказаної квартири та будівельних матеріалів, які позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, що позбавляє суд можливості визначити співмірність позовних вимог та можливості забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області проводити реєстрацію декларації або будь-яких документів про готовність житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації, а також приймати рішення про реєстрацію декларації або будь-яких інших документів про готовність даного житлового будинку до експлуатації, та накладенням арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , заборонивши її відчуження, необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149,150,153,259,260,261,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

На підставі п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя