Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Черноусова В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2013 року з позивача були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2013 року и до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час, позивач зазначає, що його матеріальне становище змінилося. 13вересня 2014 року між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб та від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Орджонікідзевского районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2016 року з позивача на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначена дитина має ряд захворювань. Крім того, позивач зазначив, що він проживає разом із своєю бабкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , яка є інвалідом 2 групи та не може самостійно себе забезпечувати. Інших родичів він не має. На підставі викладеного наполягав, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 в зазначеному розмірі, тому просив зменшити розмір стягнутих аліментів на його утримання до 1/8 частини з його заробітку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та зазначила, що дитина ОСОБА_9 також має ряд захворювань та потребує додаткових коштів на лікування. Вихованням та лікуванням дитини вона займається самостійно, додаткових витрат на утримання дитини вона з позивача не стягувала. Натомість позивач не спілкується з дитиною, не приймає участі в її житті, однак спілкується з дитиною від іншого браку ОСОБА_10 та надає йому додаткову допомогу. Не погодилась з доводами позивача про його проживання з непрацездатною бабусею, оскільки наявні інші родичі, які також надають допомогу на її утримання. Вважає, що наведені позивачем доводи не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, що стягнуті судом на утримання дитини ОСОБА_8 .

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 в період часу з 05 березня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 уклав шлюб 13 вересня 2014 року із ОСОБА_11 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 .

Від вказаного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Іллічіського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 02 серпня 2013 року.

Позивачем надано суду матеріали, які підтверджують, що його бабкою є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ).

Відповідно до довідки № НОМЕР_5 , виданої УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя, ОСОБА_7 отримує пенсію за віком та є інвалідом 2 групи (трудове каліцтво). ОСОБА_7 є непрацездатною. Вказана обставина також підтверджується довідкою серії НОМЕР_6 .

У судовому засіданні досліджено довідку про доходи позивача, та встановлено, що останній працює водопровідником доменної печі 5 розряду ПрАТ «ММК ім..Ілліча», за період з грудня 2018 року по травень 2019 року йому було нараховано заробітну плату в розмірі 115113,98 грн., з яких утримано аліменти в розмірі 46333,39 грн.

Також, позивачем надано довідку про доходи ОСОБА_6 , яка працює вихователем дошкільного навчального закладу та за період з грудня 2018 року по травень 2019 року їй було нараховано заробітну плату в розмірі 34443,08 грн.

Позивачем надано копію витягу з історії хвороби дитини ОСОБА_15 , 2015 року народження, з лікарськими призначеннями, а також чеки про придбання лікарських засобів, які досліджені в судовому засіданні.

У свою чергу, відповідачкою надано суду медичні документи відносно дитини ОСОБА_13 , а саме: медичну виписку з історії розвитку дитини, аудіограму №14916, результати УЗД, виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_16 , результати аналізів та магнітно-резонансної томографії, направлення та призначення лікарів.

Крім того, відповідачка наполягала, що на її утриманні також знаходиться мати ОСОБА_17 , яка відповідно до наданих медичних документів має відповідне захворювання та потребує лікування, а за період з вересня 2018 року по серпень 2019 року її сукупний дохід склав 50201,00 грн. Батько відповідачки ОСОБА_18 разом із матір`ю не проживає, що підтверджується підписним листом, наданим відповідачкою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що діти позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_19 мають хронічні захворювання та обидва потребують лікування, а також у сторін наявні близькі родичі, що також потребують додаткового піклування та утримання.

З урахуванням встановлених обставин, позивач в судовому засіданні не довів погіршення свого матеріального становища чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення судом від 12 серпня 2013 року, крім того, розмір аліментів, які платить позивач на утримання своїх двох дітей, не перевищує 50% від його доходу.

Також, згідно правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №760/11934/16-ц, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів наявність у позивача на утриманні родича, що потребує утримання та лікування.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими та правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89,223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва