Справа № 6-42/09
Провадження № 6/364/15/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

Заявника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку скасування заходів забезпечення позову, визначеному статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

про скасування забезпечення позову тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 22.10.2019 р. надійшла зазначена заява ОСОБА_1 , як зазначено Заявником, у справі № 6-42/09, Позивач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Третя сторона: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», про припинення забезпечення позову тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій була викладена вимога до суду: скасувати ухвалу Володарського районного суду Київської області від 25.11.2009 р. у цивільній справі № 6-42/09 (а.с. 1-2).

На виконання ухвали суду від 25.10.2019 р. Заявником подано до суду уточнену заяву, як зазначено, «про скасування забезпечення позову тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України», в якій викладено вимогу: скасувати тимчасове обмеження Заявника у праві виїзду за межі України, та зазначено учасників справи окрім Заявника названі Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект» вже в якості Відповідачів (а.с. 19-22).

На обґрунтування заявленої вимоги Заявником зазначено, що у відповідь на його запит Державна прикордонна служба повідомила його про виконання ними ухвали Володарського районного суду Київської області від 25.11.2009 р. у справі № 6-42/09, якою суд за заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» про забезпечення позову та поданням державної виконавчої служби тимчасово обмежив Заявника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язання за кредитним договором від 24.04.2007 р. № 0. Підставою винесення заборони виїзду за кордон, як вказано Заявником, була заборгованість за споживчим кредитом. Інші виконавчі листи, як стверджувалося далі Заявником, що перебували на примусовому виконанні окрім стягнення зазначеної заборгованості, самі по собі не могли бути підставою для забезпечення позову.

Ухвалою суду від 05.11.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) згідно з обраним Заявником способом захисту його прав і законних інтересів, призначити розгляд справи у судовому засіданні на 06.11.2019 р. (а.с. 24-25).

У судовому засіданні 06.11.2019 р. Заявником підтримано вимоги поданої заяви про скасування забезпечення позову. При цьому Заявник наполягав, що застосовано до нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є саме заходом забезпечення позову, що має бути скасований судом у порядку статті 158 ЦПК України, хоча не зміг підтвердити, що такий захід забезпечення позову застосовувася до або під час розгляду справи щодо стягнення згаданої кредитної заборгованості. Навпаки Заявником вказано, що забезпечення позову було застосовано судом після розгляду справи.

Інші ймовірні учасники справи судом не викликалися через неможливість визначення їх процесуального статусу з огляду на суперечність відомостей заяви ОСОБА_1 , на що судом було звернуто увагу в ухвалі від 25.10.2019 р. про залишення його заяви без руху, зокрема роз`яснено можливість вирішення порушеного ним питання в порядку статті 158 ЦПК України як скасування заходів забезпечення позову в конкретній цивільній справі, а також у порядку статті 441 ЦПК України як скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України в межах відповідного виконавчого провадження (а.с. 10-11). Як наведено вище, Заявником стверджувалося саме про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, заслухавши пояснення Заявника та ознайомившись з матеріалами заяви, оцінивши додані до заяви докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних матеріалів справи вбачається, що, як стверджує Заявник у своїй заяві, він 24.06.2019 р. отримав відповідь Адміністрації Державної прикордонної служби України на повторний запит від 12.10.2019 р., згідно з якою в органах охорони державного кордону щодо Заявника «виконується ухвала Володарського районного суду Київської області від 25.11.2009 р. у цивільній справі № 6-42/09, якою суд за заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» про забезпечення позову та відповідним поданням ВДВС Володарського РУЮ, де суд тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України боржника громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 24.04.2007р.» (а.с. 2, 19).

Разом з тим, з доданої до заяви ОСОБА_1 копії відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.10.2019 р. за вих. № 184/Г-15029 вбачається, що Заявника було поінформовано про те, що в органах охорони державного кордону, дійсно, виконується названа ухвала суду від 25.11.2009 р. у цивільній справі № 6-42/09, але, як зазначено, винесена не за заявою ПАТ «УкрСиббанку» про забезпечення позову до виконання зобов`язань за кредитним договором, а за поданням державного виконавця до виконання зобов`язань (а.с. 6).

За наданою суду Заявником копією ухвали Володарського районного суду Київської області від 25.11.2009 р. у справі № 6-42/09 судом встановлено, що питання щодо встановлення Гапичу ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України вирішувалося судом за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Київської області в межах забезпечення примусового виконання таких виконавчих документів (а.с. 3-5):

виконавчого листа № 1-102 від 27.12.2001 р., виданого Ставищенським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»;

постанови № 3-1398 від 03.07.2007 р., виданої Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № 3-1408 від 13.07.2007 р., виданої Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № 1 від 20.07.2007 р., виданої Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № 3-2996 від 13.12.2007 р., виданої Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № 3-2596 від 13.12.2007 р., виданої Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

виконавчого листа № 2-3355 від 01.10.2008 р., виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АКІБ «УкрСиббанк»;

виконавчого листа № 2-3355 від 01.10.2008 р., виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 витрат на користь АКІБ «УкрСиббанк»;

постанови № АІ 037205 від 15.01.2009 р., виданої ІДПС Білоцерківського РДПС про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № 3-834 від 21.06.2006 р., виданої Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

постанови № АІ 081231 від 06.03.2009 р., виданої ВДАІ з обслуговування Володарського району про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави;

виконавчого листа № 2-244 від 20.07.2009 р., виданого Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ «УніверсалБанк»;

постанови № 11275465 від 12.12.2009 р., виданої ВДВС Володарського РУЮ про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на користь держави;

виконавчого листа № 2-2580 від 05.10.2009 р., виданого Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь КС «Народний кредит».

За наслідками розгляду згаданого подання названою ухвалою суду від 25.11.2009 р. було задоволено подання державного виконавця та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань за усіма переліченими виконавчими документами, а не лише щодо кредитного зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк».

Отже, судом встановлено, що зазначене обмеження у праві виїзду Заявника за межі України було застосовано в порядку виконання різних виконавчих документів (загальною кількістю 14 проваджень), а не як захід забезпечення певного позову.

Відповідно до положень частина першої, сьомої, восьмої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно з частинами четвертої шостої статті 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Разом з тим, частиною першою статті 441 ЦПК України передбачено можливість застосування судом тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як заходу забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Аналогічні заходи могли вживатися судом у порядку статті 217 ЦПК України (в редакції, чинній за станом на 25.11.2009 р.) та на підставі статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».

За частинами п`ятою восьмою статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника, що розглядається у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду такої заяви постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, твердження Заявника про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзді за межі України як заходу забезпечення позову ПАТ «УкрСиббанк» у межах судового розгляду цивільної справи про кредитну заборгованість не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи і дослідження доказів. Тому заява ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що, як наводилося вище, ухвалою суду про залишення заяви ОСОБА_1 без руху Заявникові було роз`яснено наявність різних порядків вирішення порушеного ним питання (в порядку статті 158 ЦПК України та статті 441 ЦПК України) з визначенням різного кола учасників справи та, відповідно, різного предмету дослідження (а.с. 11), на що Заявником було обрано як спосіб захисту свого права і законного інтересу порядок, визначений статтею 158 ЦПК України, стверджуючи про необхідність скасування саме заходів забезпечення позову (а.с. 19, 22).

З огляду на це суд, керуючись частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України, застосовує правові висновки Верховного Суду про те, що неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову (у даному випадку заяви), незалежно від інших встановлених судом обставин (зокрема, постанови Верховного Суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 р. у справі № 922/1464/18, від 19.03.2019 р. у справі № 908/2484/17).

Керуючись статтями 2-4, 12, 13, 141, 158, 261, 268, 272, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Роз`яснити Заявникові, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (частина шоста статті 158 ЦПК України).

Копії повного тексту ухвали суду направити Заявникові.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого тексту ухвали суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повний текст ухвали суду буде складено не пізніше 11.11.2019 р.

Повний текст ухвали суду складено 11.11.2019 р.

Суддя Л. А. Макаренко