Провадження № 2/127/3720/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 20.12.2016 розірваний. У даному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 12.05.2005 з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на доньку в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно. Окрім того, відповідач має сина від попереднього шлюбу на утримання якого з ОСОБА_2 на підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2001 стягнуті аліменти. В зв`язку з цим рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 21.06.2005 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, зменшений розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачів на кожного з дітей із 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку. Позивач вказує, що цей розмір аліментів є недостатнім, оскільки донька навчається у коледжі, що потребує більше матеріальних витрат на її утримання. Крім того, син відповідача 1991 року народження, тобто уже давно є повнолітнім та на його утримання аліменти не стягуються. Таким чином відповідач, отримуючи пенсію, має можливість сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_3 в більшому розмірі, тому просила збільшити розмір стягуваних аліментів на доньку з 1/5 до 1/3 всіх видів його заробітку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб.

16.10.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , де він не погоджуючись із аргументами позивача, просить відмовити в задоволенні її позову. Відповідач зазначає, що будь-які пільги ним не отримуються, його матеріальне становище не поліпшилось, а позивач не зверталася до нього з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, хоча він купував та продовжує купувати дочці необхідні речі для вжитку. Вказує також, що він продовжував сплачувати аліменти на сина на період його навчання у вищому навчальному закладі. При цьому в своєму відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 погоджується із виплатою аліментів у розмірі ј , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

23.10.2019 до суду надійшли заперечення на відзив ОСОБА_1 , які суд оцінює як відповідь на відзив, де нею вказується про абсолютну необґрунтованість та недоведеність доводів відповідача, а також її позиція щодо вирішення даної цивільної справи з наполяганням на збільшення розміру стягуваних із відповідача аліментів до 1/3 частини його доходу.

28.10.2019 до суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній вказує на необґрунтованість позову позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2016 (справа №127/24070/16-ц).

У шлюбі сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 12.05.2005 (справа №2-609-2005) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення нею повноліття.

На підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 13.04.2001 (справа №2ає-38/01) з відповідача стягнуті аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 21.06.2005 в справі №2-752/05 зменшений розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_6 на утримання кожного із дітей з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно і до їх повноліття.

Згідно довідки від 04.09.2019 №84/19 Комунального закладу вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» донька сторін ОСОБА_3 навчається у дев`ятому класі Обласного наукового ліцею-інтернату цього навчального закладу та перебуває на частковому державному забезпеченні, не отримуючи стипендії та інших соціальних виплат. Термін навчання з 01.09.2019 до 30.06.2020.

За даними довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.10.2019 №2652 про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , він перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років, яка за період з 01.05.2019 до 31.10.2019 становить 33 505,88 грн.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з положеннями ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про збільшення розміру аліментів положеннями ст.192 СК України, вказує на збільшення потреб дитини, що потребує значних витрат. Суд звертає увагу, що вказані обставини в їх сукупності ведуть до зміни (погіршення) матеріального становища позивача (при незмінному розмірі аліментів, що сплачуються відповідачем), що в свою чергу є обставиною, що може бути підставою для зміни розміру аліментів. При цьому, суд враховує також ту обставину, що відповідач припинив виплату аліментів на повнолітнього сина ( на вказану обставину також вказує позивач), зменшивши свої витрати, що в свою чергу може бути підставою для зміни розміру аліментів.

Інших підстав, визначених ст.192 СК України, позивачем не зазначено та доказів не надано.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини про зміну матеріального стану сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів.

При визначені їх нового розміру суд враховує положеннями ст. 182 СК України, відповідно до яких передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючись з розміром аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова особа та має можливість, враховуючи його дохід, і погоджується в певній мірі надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомогу.

Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України, повідомлені сторонами. При цьому суд також врахував, що позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування розміру аліментів про стягнення якого заявлено позов. Її обґрунтування ґрунтуються на власних твердженнях, які не є доказами в силу положень ст.76 ЦПК України.

Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів також не є незмінним і в разі надалі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Сплата аліментів при визначеному новому розмірі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 768,4 грн судового збору. Щодо інших витрат, про які вказує позивач, у тому числі на правову допомогу, то суд звертає увагу, що позивач, зазначаючи про даний вид судових витрат в попередньому розрахунку судових витрат, жодних доказів в підтвердження їх понесення суду не надала, тому суд не проводить їх розподіл.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180 - 183, 192 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 21.06.2005 у справі №2-752/05.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 21.06.2005 у справі №2-752/05 припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: