УХВАЛА

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 151/116/17

провадження № 61-32087св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Приватне підприємство «МТС»,

третя особа - Відділ у Чечельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Приватного підприємства «МТС» на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2017 року в складі судді Моцного В. С. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області

від 04 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Марчук В. С., Панасюка О. С., Денишенко Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «МТС» (далі - ПП «МТС»), третя особа - Відділ у Чечельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 02 липня 2007 року між нею та ПП «МТС» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» 04 липня 2007 року

№ 7 строком на 10 років до 04 липня 2017 року. При отриманні орендної плати, її дочка отримала примірник додаткової угоди від 25 травня 2015 року про внесення змін до договору оренди землі яку позивач не підписувала. Згідно з даною угодою до пункту 8 договору оренди землі

від 02 липня 2007 року внесено зміни, де змінено термін дії договору та продовжено його дію до 25 травня 2030 року.

Позивач вважала, що зазначена додаткова угода є недійсною, оскільки вона її не підписувала і на підписання даної угоди нікого не уповноважувала, тобто відсутнє волевиявлення ОСОБА_2 на підписання цієї угоди.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 червня

2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області

від 04 вересня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано додаткову угоду, між ОСОБА_2 та ПП «МТС», від 25 травня

2015 року, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 липня 2015 року за № 10336473 про внесення змін до договору оренди землі без дати укладення, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «МТС», зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 04 липня 2007 року за № 7, недійсною.

У вересні 2017 року ПП «МТС» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач фактично визнала оскаржувану додаткову угоду, оскільки протягом 2016-2017 років отримувала плату за пай, заохочувальні виплати в межах оспорюваного договору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 145/2047/16-ц (провадження № 61-41245св18) за позовом ОСОБА_3 до Селянського-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року.

Постановляючи цю ухвалу, Верховний Суд виходив з того, що для тих ситуацій коли судами встановлено, що орендодавець не підписував оспорюваний договір його слід кваліфікувати як неукладений, та відмовляти в визнанні недійсним в тому разі, коли наймодавець (орендодавець) отримує орендну плату, визначену в договорі, а наймач (орендар) користується земельною ділянкою із посиланням на пункт 6 статті 3 ЦК України тадоктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), та не засовувати в таких випадках частину третю статті 203 та частину першу статті 215 ЦК України. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі

№ 145/2047/16-ц (провадження № 61-41245св18) свідчить, що оскаржені судові рішення у цій справі та оскаржені рішення у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПКУкраїни встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 151/116/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «МТС», третя особа - відділ у Чечельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою приватного підприємства «МТС» на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 04 вересня

2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 145/2047/16-ц.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук