Провадження № 2/761/903/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

В грудні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2, 3) до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про збільшення позову (а.с. 43-47):

- стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за договором позики від 22 липня 2016р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каюровим С.В. (далі по тексту - договір позики) у розмірі 636480,0 грн.; неустойку за період з 29 липня 2017р. по 12 липня 2018р. у розмірі 11201184,0 грн.; судовий збір.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 22 липня 2016р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала у власність від позивача грошові кошти у розмірі 598320,0 грн., що за курсом ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 22 липня 2016р. становить 24000,0 дол. США, які відповідачка зобов`язується повернути в строк до 22 липня 2017р.

В строк визначений договором позики, відповідачка не повернула отримані нею грошові кошти. Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

09 вересня 2019р. на адресу суду від сторони позивача, в особі повноважного представника надійшла заява, в якій сторона позивача просила суд розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судові засідання не з`являлася, про поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 22 липня 2016р. між сторонами було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каюровим С.В., зареєстрований в реєстрі за № 486, відповідно до п. 1 якого позикодавець (позивач) передає у власність позичальникові (відповідачці), а позичальник отримує у власність від позикодавця грошові кошти готівкою в національній валюті гривні в розмірі 598320,0 грн., що за курсом продажу доларів США приватним особам - ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 22 липня 2016р., складає еквівалент 24000,0 дол. США. За цим договором позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вищезазначену позику в строк до 22 липня 2017р. включно, при цьому сума повернутої позики повинна дорівнювати сумі в національній валюті гривні, еквівалентній 24000,0 дол. США за курсом продажу доларів США приватним особам ПАТ «Державний ощадний банк України» на дату повернення позики. Позичальник та позикодавець домовились, що зазначена вище сума позики повинна бути повернута позичальником за графіком не пізніше 22 числа кожного місяця в еквіваленті 750,0 дол. США щомісяця за курсом продажу доларів США приватним особам ПАТ «Державний ощадний банк України».

Позичальник стверджує, що зазначені в цьому договорі грошові кошти фактично передані йому позикодавцем та отримані ним від позикодавця ще до підписання цього договору (п. 4 договору позики).

Згідно п. 6 договору позики, за прострочення своїх зобов`язань позичальник повинна сплатити на користь позикодавця неустойку в розмірі 5,0 % від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня. Неустойка повинна бути сплачена в національній валюті за офіційним курсом НБУ на день прострочення.

Факт здійснення повного розрахунку між сторонами даного договору та сплати позичальником останнього платежу підтверджується заявою позикодавця про повний розрахунок за цим договором, на якій справжність підпису позикодавця має бути засвідчено нотаріально. Позика вважається повернутою у випадку наявності у позичальника вищезазначеної заяви позикодавця про повний розрахунок за цим договором.

Крім того, 22 липня 2016р., відповідачкою була складена розписка, якою остання підтвердила факт отримання від позивача зазначеної вище суми грошових коштів в борг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Даних, які б свідчили про повернення відповідачкою всіє суми заборгованості позивачу судом не встановлено.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконала, сума позики залишається неповернутою в повному обсязі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи положення ст. ст. 16, 1048 ЦК України; ст. ст. 10, 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню не повернута сума позики у розмірі 636480,0 грн. Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір нарахованої неустойки значно перевищує розмір суми позики, тому оцінивши всі ці доводи, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідачки до розміру фактичних збитків - 636480,0 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9605,0 грн.

Керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 15, 16, 525, 526, 545, 551, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 22 липня 2016р. у розмірі 1272960,0 /один мільйон двісті сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят/ грн.; судовий збір у розмірі 9605,0 /дев`ять тисяч шістсот п`ять/ грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19 вересня 2019р.

Суддя: