У Х В А Л А

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 215/4967/16-ц

провадження № 61-19594 ск 19

Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», яка підписана адвокатом Федоренко Вікторією Сергіївною на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 16 768,46 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахування уточнень позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги опалення у розмірі 16 768,46 грн по квартирі АДРЕСА_1 , за період з 01 вересня 2011 року по 01 листопада 2016 року, згідно поданого розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та отримує послуги з централізованого опалення, які надаються позивачем.

Позивач вказував, що згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів відповідач не вносить плату, починаючи з 2002 року. Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період 01 січня 2002 року по 01 вересня 2011 року у розмірі 13 629,12 грн скасовано 13 жовтня 2016 року, тому строк позовної давності перервався, як визнанням зобов`язання, так і поданням заяви про видачу судового наказу відповідно до статей 257, 264 ЦК України.

З моменту скасування судового наказу відповідач не виконує зобов`язання по сплаті за опалення, що є підставою для стягнення усієї суми заборгованості в судовому порядку.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості за централізоване опалення у розмірі 5386,70 грн. та судовий збір - 442,61 грн., а всього 5829,31 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Районний суд вважав, що факти порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обов`язку з їх оплати та, наявності у зв`язку з цим, підстав для стягнення виниклої заборгованості в межах трирічного строку позовної давності за заявою відповідача є доведеними.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» подало апеляційну скаргу, у якій просило рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року скасовано.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з КПТМ "Криворіжтепломережа" на користь держави 826,80 грн.

Скасовуючи рішення першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок оплачувати послуги за опалення покладається на власника житла. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Апеляційний суд вказав, що доказів того, що відповідачка отримує послуги щодо постачання опалення в її квартирі, матеріали справи не містять, так як і не містять доказів того, що демонтаж радіаторів відбувся з вини відповідачки.

Тому суд апеляційної інстанції вважав, що позовні вимоги комунального підприємства ґрунтуються лише на припущеннях та є недоведені позивачем.

28 жовтня 2019 року Комунальне підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», через свого представника Федоренко В.С. подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, в якій просило скасувати це судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, справи які (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження), є справи, які фактично можна поділити на справи: у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та справи незначної складності, які визначені судом малозначними, у тому числі малозначні в силу закону з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу у розмірі 16 768, 46 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Таким чином ця справа є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», яка підписана адвокатом Федоренко Вікторією Сергіївною на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко