Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1751/19

Номер провадження: 2/511/678/19

11 листопада 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

секретаря судового засідання - Томчук Є.П.,

за участю :

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки та стягнення частки понесених додаткових витрат на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою про зміну розміру стягнення аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягнення додаткових витрат на утримання доньки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.01.2014 року по справі №511/3681/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі по 600 грн на утримання доньки до її повноліття. На теперішній час сума аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку діти природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, в зв`язку із чим виникла потреба звернутись до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів та просила змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 , на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ј частки від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у зв`язку з тим, що донька з 01.09.2019 року навчається по контракту на денній формі навчання в КЗ «Одеський театрально - художній коледж» по спеціальності «Сценічне мистецтво» за спеціалізацією» Акторська майстерність», просила стягнути з відповідача 50% понесених нею витрат : оплачені витрат за контрактне навчання доньки в розмірі 4475,00 грн та витрати оплачені нею за проживання доньки в гуртожитку - 2352,00 грн .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги та наполягала на зміну розміру аліментів на утримання доньки та понесених нею додаткових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та сплатив половину додаткових витрат за контрактне навчання та за гуртожиток в розмірі 3400грн, що було підтверджено відповідною заявою позивача. ОСОБА_2 не заперечував проти змінення стягуваних з нього на користь позивача на утримання доньки аліментів в розмірі ј частини його доходів.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.11).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 16.01.2014 року по справі № 511/3681/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі по 600 грн на утримання доньки до її повноліття, на підставі якого було видано відповідний виконавчий лист.( а.с.14-17).

Відповідно до довідки виданої Старостинської сільською радою Роздільнянського району Одеської області №959 від 27.11.2013року ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.19).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №946863 від 16.05.20112року ОСОБА_1 , має інвалідність третьої групи загального захворювання, видане безстроково. (а.с.22).

Відповідно до довідки №171 від 26.08.2019року виданого КЗ «Одеський театрально-художній коледжом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студентом 1го курсу за спеціальністю «Акторська майстерність» , спеціалізація «Сценичне мистецтво» на денній формі навчання(стаціонар) за контрактом (а.с.20).

Згідно копій квитанцій долучених до матеріалів справи №44 від 05.08.2019року та 94 від 08.08.2019року ОСОБА_3 було контракт за навчання - 4475,00грн та за відповідно за гуртожиток -2352,00грн ( а.с.23).

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Згідно з ч. 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Зокрема, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.07.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років до 18 років - 2118,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 600 грн., що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України.

Таким чином, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», рівень життя станом на 2019 рік суттєво різниться з рівнем життя 2014 року, тому є підстави для збільшення визначених рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.01.2014 року аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем в судовому засіданні було сплачено позивачу кошти в розмірі 3400,00 грн, в рахунок сплати Ѕ частини витрат на оплату за контрактне навчання та гуртожиток.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Положеннями ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 180-183, 192, 273СК України, ст.ст. 4, 18, 19, 48, 76-81, 95, 206 ,211 ,258-259, 263-265, 273, 354, 355ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та понесених додаткових витрат, - задовольнити частково

Змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.01.2014 року по справі №511/3681/13-ц (провадження №2/511/117/14, шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривен.

У відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук