Справа № 487/4596/18
Провадження № 2/487/276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року м. Миколаїв Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Ігнатьєва А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мотельчук Ю.І., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Косяк Л.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з червня 1989 року по 08.04.2018 року та поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , визнавши за нею права власності на Ѕ частку.

У своїй заяві позивач зазначила, що вона проживала однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з червня 1989 року, була пов`язана з ним спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки. Після смерті останнього відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка була набута за час їх спільного життя у фактичних шлюбних відносинах.

Посилаючись на те, що через відсутність належного документа, що підтверджував факт перебування її з померлим у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вона позбавлена можливості оформити права на спільне майно в позасудовому порядку.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалами судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

26 вересня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому вона позов не визнала. Зазначила, що померлий ОСОБА_3 , який є її батьком, та позивачка працювали разом на підприємстві, отримали кожен по квартирі, а отже квартира АДРЕСА_1 не є їх спільним майном. У спірній квартирі позивачка ніколи не була зареєстрована, але інколи, коли свою квартиру здавала в найм, тимчасово проживала в квартирі померлого. 09.09.2014 року ОСОБА_3 залишив заповіт на ім`я відповідачки, в якому заповів їй спірну квартиру.

23 листопада 2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, а саме Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовну вимогу щодо встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з червня 1989 року по 08.04.2018 року підтримали посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просили її задовольнити, з приводу позовної вимоги щодо поділу спільного майна подружжя заявили клопотання про залишення її без розгляду. Суду пояснили, що встановлення факту необхідне позивачу для оформлення її спадкових прав на ј частку спірного майна, тобто на обов`язкову частку спадщини.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, однак визнала факт того, що позивачка та її батько ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 1972 року.

Ухвалою суду від 18.01.2019року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині поділу спільного майна подружжя, а саме Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 було залишено без розгляду.

Суд, заслухавши обґрунтування позивача та її представника, заперечення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

За змістом частин першої, другої статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Згідно з п. 21 цієї постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.04.2018р. Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.02.2001р., виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради.

Залишив заповіт на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким заповів їй все своє майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Нікітіним Р.В. 09.09.2014р. та зареєстровано в реєстрі за №662, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №38312852 від 09.09.2014р..

З дослідженої копії спадкової справи №62466945, заведеної після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Нікітіним Р.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №52035158 від 24.05.2018р., встановлено, що позивач подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, а відповідач подала заяву про прийняття спадщини за заповітом та за законом. Згодом, позивач подала до приватного нотаріуса заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку.

19.02.2019року приватним нотаріусом Нікітіним Р.В. було винесено постанову №62/02-31 про відмову ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, - видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку згідно ст..1241 Цивільного кодексу України на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що нею не було подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно та доказів перебування з померлим ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до довідки ЖЕК №2 «Бриз» №721 від 03.05.2018 ОСОБА_1 проживала і вела спільне господарство з співмешканцем ОСОБА_3 з 30.06.1989р. по 08.04.2018р., день його смерті. Довідка видана на підставі акту від 03.05.2018р., складеного сусідами. Відповідно до довідки ЖЕК №2 «Бриз» за №1147 від 08.06.2018р. за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає.

Також позивачем надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за період з липня 2016року по березня 2019р. та копію свідоцтва про поховання, з яких вбачається про ведення спільного господарства ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 .

В судовому засіданні також були допитані свідки.

ОСОБА_4 пояснив суду, щодо є сусідом позивачки, разом із померлим ОСОБА_3 вона проживала разом в квартирі АДРЕСА_4 з грудня 2004року по день його смерті в березні 2018року. Вважав, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, оскільки виглядали як справжня сім`я, піклувались одне про одного. Коли ОСОБА_3 захворів, то позивач постійно за ним доглядала. В квартирі у позивача та померлого за час його життя бував, бачив жіночі речі, склалось враження, що дійсно позивачка в квартирі проживає, бо була в домашньому одязі та поралась по господарству.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є сусідкою позивача та спадкодавця з 1989року, і позивач з останнім проживали як одна сім`я постійно. Не знала, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. В квартирі, де мешкали позивач та померлий не бувала, але бачила, що вони проживають постійно разом та знала їх як чоловіка та дружину. ОСОБА_1 проживає у вказаній квартирі і зараз.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем на час смерті останнього, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

З огляду на зазначене, суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з огляду на те, що вона сама у судовому засіданні підтвердила, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 проживали разом як чоловік та дружина по день його смерті. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу суд до уваги бере показання свідків про спільне проживання позивача разом з померлим ОСОБА_3 , здійснення нею поховання останнього, ведення спільного побуту, на підтвердження чого надані квитанції про сплату витрат на комунальні послуги, довідки ЖЕКу та акт сусідів.

Таким чином, зважаючи на зазначені норми законодавства, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 в період з червня 1989року по 08.04.2018р.

В той же час суд зазначає, що підставою подання заяви про встановлення юридичного факту позивачем вказано неможливість оформлення своїх спадкових прав на обов`язкову частку у спадщині після померлого ОСОБА_3 , однак у позивача відсутнє як таке право на обов`язкову частку у спадщині, відкритої після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в неї права на спадкування за законом у першу чергу, зокрема як непрацездатної вдови та на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України, а лише на спадкування за законом у четверту чергу, за умови відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,7,10,12,12,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу в період з червня 1989 року по 08.04.2018р.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя : Павлова Ж.П.