Справа № 180/1717/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До досягнення донькою вісімнадцятиріччя, відповідач сплачував аліменти на її утримання.

15 ІНФОРМАЦІЯ_2 остання досягла повноліття і стягнення аліментів припинилося.

На даний час їх донька навчається на першому курсі Приватного вищого навчального закладу "Нікопольський економічний університет", термін закінчення навчання - 31 серпня 2023 року.

Відповідач, матеріальну допомогу на утримання доньки добровільно не надає, хоча є працездатним, на даний час працює та щомісячно отримує заробітну плату.

Вона також працює, однак коштів на повноцінне утримання та навчання доньки, у неї не вистачає. Вважає, що без матеріальної підтримки батька, донька не зможе отримати освіту

У зв`язку з викладеним, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), до закінчення нею навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 04 жовтня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки на час її навчання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно посилаючись на те, що на даний час він проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , яка є людиною похилого віку, постійно хворіє та потребує у медичному лікуванні. Майже вся її пенсія, витрачається на придбання ліків для неї, таким чином його матір знаходиться на частковому його утриманні. У зв`язку з цим він позбавлений можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, саме в розмірі ј частини його заробітку (доходу).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі.

Від шлюбу мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 12 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління Дніпропетровської області, актовий запис № 263 підтверджується, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є: батьком ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_5 ( а. с. 11).

Як зазначає позивач у позові, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки, до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька - ОСОБА_3 , досягла повноліття і відповідач припинив сплату аліментів.

На даний час донька сторін - ОСОБА_3 , навчається у Приватному вищому навчальному закладі "Нікопольський економічний університет», на першому курсі, освітнього рівня "бакалавр". Навчається на денній формі навчання, контрактній основі, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою № 13 від 20 серпня 2019 року ( а.с. 12).

Через навчання повнолітня дитина сторін: ОСОБА_3 , не має змоги працювати, інших доходів не отримує. Знаходиться на утриманні і матеріальному забезпеченні своєї матері - ОСОБА_1 , яка працює і в силу своїх можливостей надає їй матеріальну допомогу, проте мати не в змозі самостійно забезпечити потреби доньки, пов`язані із її навчанням.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, оскільки є працездатною особою, на даний час працює. Після досягнення донькою повноліття, матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає, хоча остання, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги свого батька.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням.

Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Посилання відповідача на той факт, що він на даний час проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , яка є людиною похилого віку, хворіє, потребує у медичному лікуванні та знаходиться на його частковому матеріальному утриманні, суд не приймає до уваги і не враховує при визначенні розміру аліментів, що будуть стягнуті судом, оскільки із довідки, долученою відповідачем до матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у Нікопольському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, яка становить 2346,58 грн. на місяць та не є нижчою прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2246-VIII, яким встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Таким чином вищезазначене не є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовільнити, так як повнолітня донька відповідача продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, знаходиться лише на утриманні останньої, тому суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки.

Суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на весь період її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно до закінчення - ОСОБА_3 , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду.

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,268, 274-277,279, 354-355,430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , (паспорт НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 , 23-х річного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2019 року.

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула