УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної зави до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про забезпечення позову, який він має намір подати до ОСОБА_3 про стягнення 116000,00 грн. за договором позики. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 38/100 частин житлового будинку, що належить ОСОБА_2

Подана заява за змістом та формою відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, подана за приписами п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України за правилами підсудності, встановленими ЦПК України для відповідного позову.

Суд розглядає заяву згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що між сторонами фактично виник спір щодо виконання договору позики (повернення коштів за розпискою), предметом позовних вимог є кошти в сумі 116 тис.грн.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач зазначає, що відповідач є власником частки нерухомого майна, проте належних доказів, які б підтверджували цю обставину (Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, копій відповідних договорів тощо), суду не надано.

Крім того, позивачем не доведено, що варість майна є співмірною з розміром позовних вимог, не надано жодного доказу на підставі якого суд мав би можливість пересвідчить, що без відповідного забезпечення позову виникне загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З огляду на викладене, з урахуванням необхідності збереження балансу прав і законних інтересів не тільки учасників спірних правовідносин, а і інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача, з метою уникнення необґрунтованого арешту майна, яке може належати іншим особам, які не є сторонами спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Ухвала в повному обсязі складена 08 листопада 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 149-150, 156, 158, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної зави до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус