КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/9663/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши питання про внесення виправлень у вступну частину постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року у складі судді Коренюк А.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахування фінансових санкцій за невиконання зобов`язання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики із урахування фінансових санкцій за невиконання зобов'язання.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 березня 2012 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір позики грошових коштів на суму 214 000 грн., відповідно до умов якого він передав ОСОБА_1 кошти в сумі 214 000 грн. в якості позики строком на один місяць - до 07 квітня 2012 року. Фактична передача та отримання цієї суми підтверджується розпискою, за якою відповідач підтвердив отримання та обов`язок повернення коштів в загальній сумі 214 000 грн. у строк до 07 квітня 2012 року. Проте, в обумовлений строк позичальник кошти у повному обсязі не повернув, чим взяті на себе зобов'язання не виконав.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, який обґрунтовував тим, що він з ОСОБА_2 у вказаних зобов'язаних відносинах не перебуває, особисто з ним ніколи не зустрічався, жодного договору позики або розписки про отримання від ОСОБА_2 коштів не підписував, довіреностей на інших осіб на право від його імені укладати або підписувати договори позики (розписки) та/або отримувати кошти не надавав, факт укладення ним договору позики не визнає, вважаючи, що його підписи за сферою його діяльності він проставляв на пустих аркушах паперу, й хтось міг скористатися пустим аркушем, на якому був його підпис, а потім написати текст оспорюваної боргової розписки.

Вказував, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до нього про стягнення коштів за оспорюваним договором позики, захищаючи свої права, він вважав із вказаних підстав договір позики на підставі ч.3 ст. 215 ЦК України недійсним, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Крім того, вважав, що укладення такого договору суперечить п.4 ст. 203 ЦК України, оскільки укладений у неналежній формі - розписки, а має бути дотримана форма письмового договору з його умовами. Водночас, не маючи наміру укладати даний правочин, він суперечить його вільному волевиявленню. Доводи неукладення такого договору також підтверджується зазначенням на розписці місця вчинення правочину - м. Київ, при цьому в день укладення правочину він перебував у відрядженні в іншому населеному пункті в м.Кривий Ріг.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 214 000 грн. - грошових коштів за позикою, 74 900 грн. - інфляційну складову та 19 141 грн. 53 коп. - три відсотки річних, нарахованих на суму боргу, 3 080 грн. 41 коп. - судового збору, а всього - 311 121 грн. 94 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити позов ОСОБА_1

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року залишено без змін.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як убачається із вступної частини повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, в ньому не зазначено дату і місце її прийняття, а саме: не зазначено «30 жовтня 2019 року м. Київ», як це зазначено у вступній частині вступної та резолютивної частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що описка, допущена у вступній частині постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року підлягає виправленню в порядку, передбаченому ст.269 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.269 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Виправити описку у вступній частині постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, а саме: зазначити дату і місце її прийняття «30 жовтня 2019 року м. Київ».

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: