Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 165/899/16-ц

провадження № 61-26503св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»,

третя особа - директор Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» Кожушкіна Сергія Георгійовича,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2017 року в складі судді Ференс-Піжук О. Р. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області

від 26 червня 2017 року в складі колегії суддів: Русинчука М. М.,

Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, про визнання незаконним переведення на іншу роботу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 17 квітня 2012 року працювала

в ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська».

Наказом ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська»

від 06 квітня 2016 року № 58-к її звільнено з роботи відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Вказаний наказ вважала незаконним. ДП «Передпускова дирекція шахти

№ 10 «Нововолинська» у порушення вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не повідомила у тримісячний строк трудовий колектив і профспілковий комітет про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це стосується та терміни проведення запланованих звільнень.

Зазначала, що у порушення вимог статті 49-2 КЗпП України, їй не було запропоновано іншу роботу одночасно з попередженням про майбутнє вивільнення. Крім того, від роботодавця не надходило жодної пропозиції іншої роботи і протягом всього двомісячного строку, аж до фактичного скорочення посади існували вакантні посади, такі як інспектор кадрів, старший інспектор з контролю виконання доручень, завідувач архіву, архіваріус, начальник відділу кадрів.

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати її переведення з посади виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління на посаду завідувача архіву; визнати незаконним, скасувати наказ директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 06 квітня 2016 року № 58-к про звільнення з роботи та поновити її на роботі на посаді виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»; стягнути з ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на її користь різницю в посадових окладах за час виконання нижчеоплачуваної роботи у розмірі 1 868,16 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41 756,27 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати

у розмірі 2 364,70 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі

2 400,00 грн. Покласти на службову особу ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» - Кожушкіна С. Г . обов`язок відшкодувати шкоду, завдану підприємству, у зв`язку з оплатою позивачу часу вимушеного прогулу та часу виконання нижче оплачуваної роботи.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2017 року залучено до участі в цій справ третьою директора

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» Кожушкіна С. Г.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано переведення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління на посаду завідувача архіву. Визнано незаконним, скасовано наказ директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 06 квітня

2016 року № 58-к про звільнення з роботи ОСОБА_1 , та поновлено

ОСОБА_1 на роботі на посаді виконуючого обов`язки інспектора

з контролю за виконанням доручень апарату управління ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська». Стягнуто з ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» на користь ОСОБА_1 різницю

у посадових окладах за час виконання нижчеоплачуваної роботи у розмірі

1 868,16 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі

47 912,58 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 2 364,70 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 400,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що переведення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління на посаду завідувача архіву є незаконним, оскільки про таке переведення позивачу відомо не було, згоди на переведення вона не надавала, тому вимога позивача про стягнення

з відповідача на її користь різниці в посадових окладах за час виконання нижче оплачуваної роботи є обґрунтованою та підлягає задоволенню .

Відповідач звільнив ОСОБА_1 з посади завідувача архіву, яку вона не займала на момент звільнення та без згоди профспілкового комітету,

в порушення вимог закону, не запропонував їй працевлаштуватись на інші постійні вакантні посади, які були вільними на підприємстві, тому наказ директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»

від 06 квітня 2016 року № 58-к про звільнення з роботи ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі на посаді виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська».

Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, які підтверджуються належними доказами.

Судом зазначено, що позовні вимоги в частині покладення на службову особу ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»

Кожушкіна С. Г. обов`язку відшкодувати шкоду, завдану підприємству,

у зв`язку з оплатою позивачу часу вимушеного прогулу та часу виконання нижче оплачуваної роботи задоволенню не підлягають.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» відхилено. Рішення Нововолинського міського суду

від 10 травня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що відповідач незаконно перевів позивача з посади інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління на посаду завідувача архіву, незаконно на підставі наказу директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 06 квітня 2016 року № 58-к та з порушення пункту 1 статті 40 КЗпП України звільнив позивача з роботи, яка працювала на посаді виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління, а тому обґрунтовано визнав незаконними це переведення з однієї посади на іншу та звільнення позивача з роботи із раніше займаної посади, та стягнув з відповідача на її користь різницю

в посадових окладах за час виконання нижчеоплачуваної роботи, середній заробіток за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно встановили необхідні для правильного вирішення справи обставини, не врахували та не надали оцінки тому, що вакантної роботи, на яку б погодилася позивач, і яку з врахуванням освіти та спеціальності вона могла б виконувати, на той час на підприємстві не було.

Також судами при постановленні рішення не було враховано рішення Нововолинського міського суду у справі №165/110/16-ц, яким наказ

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 15 жовтня 2015 року № 176 «Про затвердження штатного розкладу з 15 жовтня

2015 року» не скасований.

При цьому, судами не враховано факту, що штатним розкладом керівників, фахівців, службовців ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»» на 2016 рік було введено посаду архіваріуса 0,5 ставки АУП на прохання самої ОСОБА_1 , з метою збереження її робочого місця відповідно до кваліфікації, стажу роботи та освіти. Однак, незважаючи на висловлену пропозицію, остання відмовилася від вказаної посади і роботи, нічим не обґрунтувавши свою відмову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Доводи особи, яка подалавідзив (заперечення) на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подано заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначає, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки мотиви вказані у скарзі не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до наказу ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 17 квітня 2012 року № 56-к ОСОБА_1 прийнята на роботу виконуючого обов`язки начальника відділу кадрів (а.с. 227-230 т. 1).

З 01 липня 2015 року на підставі наказу ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 26 червня 2015 року № 70-к ОСОБА_1 переведена на посаду завідувача архіву АУП (а.с. 28 т. 1).

01 липня 2015 року наказом виконуючого обов`язки директора

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» № 74-к

ОСОБА_1 - завідувача архіву АУП, з 01 липня 2015 року переведено виконуючою обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень АУП тимчасово, на час відпустки по догляду за дитиною до трьох років ОСОБА_5 (а.с. 121 т. 1).

Запис про переведення ОСОБА_1 виконуючою обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень АУП в трудовій книжці відсутній

(а.с. 227-230 т.1).

Відповідно до наказу 04 серпня 2015 року тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» № 121 «Про зміни в організації виробництва і праці

ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» попередження всіх працівників апарату управління із змінами в організації виробництва

і праці, в тому числі скорочення штату, які відбудуться з 15 жовтня

2015 року. Виконуючому обов`язки начальника відділу кадрів Приступі І. О. згідно до чинного законодавства доручено вручити персональні попередження про зміни в організації виробництва під підпис всім працівникам апарату управління у строк до 15 серпня 2015 року

(а.с. 21 т. 1).

07 серпня 2015 року про зміни в організації виробництва і праці підприємства позивач ОСОБА_1 повідомлена, про що зроблено відмітку, що не згідна з вказаним повідомленням, оскільки займає посаду основного працівника, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 27 т. 1).

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 15 жовтня 2015 року № 176 «Про затвердження штатного розкладу з 15 жовтня 2015 року» внесено зміни до штатного розкладу керівників, фахівців, службовців ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» та в розстановку робітників, скоротивши 28 одиниць, в тому числі інспектора з контролю за виконанням доручень, завідувача архіву. Затверджено з 15 жовтня 2015 року штатний розклад дирекції в новій редакції наказом також зобов`язано виконуючого обов`язки начальника відділу кадрів Приступі І. О . згідно до чинного законодавства направити в профспілковий комітет подання для отримання згоди на звільнення працівників - членів профспілки, посади яких скорочуються на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (а. с. 4-5 т. 1).

Згідно з актом від 26 жовтня 2015 року про відмову від переведення на іншу роботу ОСОБА_1 було запропоновано посаду підсобного робітника дільниці ТПС у зв`язку зі зміною штатного розкладу та скороченням посад - інспектора з контролю за виконанням доручень (тимчасове місце роботи) та завідувача архіву (основне місце роботи), від переведення на яку вона відмовилася (а.с. 24 т.1).

Відповідно до протоколу зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації «ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» від 29 жовтня 2015 року № 10/4, згоди на звільнення за скороченням штату інспектора з контролю за виконанням доручень

ОСОБА_1 отримано не було. При цьому враховано, що адміністрація підприємства не повідомила колектив та профспілковий комітет про причини звільнення за три місяці, згідно вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», підприємством не видавалось наказу про попередження про заплановане (вивільнення) звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. В порушення вимог статті 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 не запропоновано іншу роботу одночасно з попередженням про майбутнє вивільнення, та впродовж двомісячного строку до фактичного скорочення посад згідно з наказом від 15 жовтня 2015 року № 176 «Про затвердження штатного розкладу з 15 жовтня 2015 року» (а.с. 7-9 т. 1).

06 квітня 2016 року ОСОБА_1 звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку

(стаття 44 КЗпП України) на підставі наказу від 06 квітня 2016 року № 58-к (а.с. 6 т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ДП «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із статтею 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадків ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно з частинами першою та третьою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадків ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, стосовно якого вирішується питання про звільнення. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Положеннями статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі,організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив, що при звільненні ОСОБА_1 були порушені вказані вище норми трудового законодавства. Переведення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки інспектора з контролю за виконанням доручень апарату управління на посаду завідувача архіву є незаконним, а звільнення з роботи з цієї посади за пунктом першим статті 40 КЗпП України відбулося без згоди профспілкового комітету, при наявності вакантних посад з моменту попередження про її звільнення і до дня звільнення.

Також судами правильно задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь різницю в посадових окладах за час виконання нижчеоплачуваної роботи, середній заробіток за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах трудового законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти № 10 «Нововолинська»залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області

від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк