Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2681/19
Провадження № 2/191/680/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа виконавчий комітет Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
15.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Синельниківського міського ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частини домоволодіння від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3292. Зазначений житловий будинок (1/3 частка домоволодіння) зареєстровано в Синельниківському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу № Д-4, стор. 199 за реєстром № 135/1 12.11.2001 року. На підставі заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_3 , яка зареєстрована в даному домоволодінні, з 10.05.2014 року, ще до розірвання шлюбу, ОСОБА_3 , перестала проживати у вказаному домоволодінні. Добровільно з реєстраційного обліку відповідачка не знімається по невідомим причинам. Така поведінка відповідача спричиняє позивачу, як власнику, певні незручності (оформлення субсидій та інше) та порушує його права, надані діючим законодавством.
Представник позивача та позивач надали до суду заяву, згідно якої просять розглядати справу без їх участі, свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності, відзиву на позов не надала, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи виконавчого комітету Синельниківської міської ради Денега Н.Л. надала суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні.
Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно договору дарування частини домоволодіння від 08.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3292. Зазначений житловий будинок (1/3 частка домоволодіння) зареєстровано в Синельниківському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу № Д-4, стор. 199 за реєстром № 135/1 12.11.2001 року.
Відповідно до довідки виданою квартальним комітетом № 4 від 04.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, ОСОБА_1 ; з 10.05.2014 року ОСОБА_3 за цією адресою не проживає, що підтверджують сусіди: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 (а.с.13).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 але з 10.05.2014 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживає її фактичне місце проживання не відоме, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.
Також відповідно до ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили виключно про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація в ньому відповідача, створює позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні ним, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, ст. 3 СК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 189, 259, 263-268, 280, 281 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа виконавчий комітет Синельниківського міського ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням (1/3 часткою житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А. В. Твердохліб