Справа № 303/5990/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 лютого 2019 року у справі №303/5990/16-ц (Головуючий: Довжанин В.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 серпня 2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №MKAWGK00000294, відповідно до якого банк зобов`язався надати кредит у розмірі 47 200 доларів США на термін до 04 серпня 2025 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Укладений сторонами кредитний договір визначений сторонами як споживчий кредит, а для цього встановлено особливий порядок укладення. Однак, при укладенні кредитного договору позичальник не був ознайомлений з усіма умовами кредитування, що пропонується банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів». Так, позивач був ознайомлений лише з тією інформацією, яка була фактично викладеною безпосередньо в змісті самого договору, який був розроблений відповідачем. Із аналізу матеріалів кредитного договору, можна встановити, що в їх змісті відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, а саме не зазначено: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформленням договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Вказані обов`язкові відомості не зазначені в кредитному договорі, і докази про те, що ці відомості були офіційно оприлюднені є відсутніми, то відсутні підстави вважати, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім того, відповідно до проведених розрахунків іпотечного кредитного калькулятора, у зв`язку з застосуванням ануїтетної схеми погашення кредиту (спочатку сплачуються відсотки, потім кредит), реальна відсоткова ставка за кредитом складає 19,08%, а не 11,04% вказаних в договорі. Щомісячний платіж повинен складати 488,48 доларів США, а не 491 долар США. Тобто, невідомо, яка реальна відсоткова ставка вказувалась банком. У той же час, відповідно до ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», необхідно виходити з припущенням, що у позивача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбає. Тому на підставі вищенаведеного позивач просив визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір №MKAWGK00000294 від 05 серпня 2005 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк».

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав суду заяву про збільшення позовних вимог та просив визнати недійсним з моменту укладення договір Іпотеки від 05 серпня 2005 року про передачу в іпотеку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05 лютого 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як банк не повідомив позичальника про вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а висновки суду в цій частині є виключно припущеннями, і також є помилковим твердженням суду, що позичальник був повідомлений про умови кредитування.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 повторно у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися і представник надав заяву про відкладення розгляду справи, так як позивач перебуває на лікуванні та не може взяти участь у справі, позивач бажає особисто взяти участь при вирішенні даного спору і судова колегія вважає, що у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України справу слід розглянути без їх участі. Справа була призначена до розгляду у суді апеляційної інстанції на 20 червня 2019 року на 09 год. 00 хв. за к.ч. і ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 надавали пояснення і висловили свою думку щодо предмета спору і судова колегія оголосила перерву у справі на 26 вересня 2019 року та за заявою ОСОБА_2 у справі було продовжено перерву у зв`язку з хворобою позивача, а тому підстав для повторного відкладення розгляду судова колегія не вбачає.

Встановлено, що 05 серпня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №MKAWGK00000294, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі коштів через касу на строк 04 серпня 2025 року включно, у вигляді невідновлювальної лінії у розмірі 47 200 доларів США на придбання житла у сумі 40 000,00 доларів США і на оплату страхових платежів в сумі 7 200,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 0,18% від суми кредиту щомісяця, комісією за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 3,00% комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.1.2 даного договору.

Пунктом 1.3 даного Кредитного договору встановлено, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека - домоволодіння загальною площею 60,20 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м., що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а також всі інші види застави, іпотеки, поручительства й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 34 099,07 доларів США, що за курсом 26,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2016 року складає 886 916,81 грн. за кредитним договором та 13 303,75 грн. сплаченого судового збору.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 надав Банку документи для укладення договору, а саме: заповнену заяву на отримання кредиту, ксерокопії паспорта та ІНН, довідку про заробітну плату, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, яке передано в іпотеку та інші документи для укладення оспорюваного договору.

Оспорюваний кредитний договір укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, сторін, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності при їх укладенні, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови.

Відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано позивачеві документи, які передували укладенню кредитного договору у тому числі і щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки.

Із матеріалів справи та встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, не дають підстави вважати, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк» при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню позивача по справі ОСОБА_1 , а також про наявність у таких діях умислу спрямованих на введення його в оману.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк», укладаючи оспорюваний кредитний договір порушив положення Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли свого підтвердження і згідно п.6 ст.11 цього Закону позивач мав право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, чим не скористався таким правом.

Суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд обґрунтовано вважав, що позивач та його представник не надали суду жодного підтвердження неповідомлення його банком про інформацію, визначену ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про здійснення банком нечесної підприємницької практики та введення його оману та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити беззадоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой