Постанова

Іменем України

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 461/373/16-ц

провадження № 61-28219св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - Держава України о особі Державної казначейської служби України,

відповідач 2 - Галицький районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

третя особа - Головне управління Національної поліції у Львівській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Юрківа О. Р. від 25 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Львівської області в складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Левика Я. А. від 22 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05 січня 2015 року в приміщенні Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області у кабінеті начальника слідчого відділу слідчий даного райвідділу міліції ОСОБА_3. висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою у відповідь на його зауваження щодо її бездіяльності у веденні кримінального провадження проти посадових осіб Львівського Національного Університету імені І. Франка. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року визнано неправомірними дії начальника слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_9. та слідчого цього відділу ОСОБА_3 та зобов`язано вказаних осіб публічно вибачитися перед ним. Неправомірними діями посадових осіб Галицького районного відділу ГУМВС України у Львівській області йому було завдано майнової та моральної шкоди, тому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України на його користь: майнову шкоду в розмірі 15 383,19 грн; у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що неправомірні дії слідчого ОСОБА_3. відносно ОСОБА_1 05 січня 2015 року були вчинені поза межами наданих їй повноважень, тобто були самоуправством зі сторони службової особи, що виключає відповідальність за статтею 1174 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. У решті вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що протиправними діями слідчого ОСОБА_3 ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду, яка підлягає стягненню з держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь позивача в розмірі 1 000 грн. У решті вимог ОСОБА_1 , суд відмови за їх недоведеністю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що неправомірними діями слідчого ОСОБА_3 позивачу завдано майнової та моральної шкоди, яка полягає у тривалому лікуванні неврологічних захворювань в умовах денного стаціонару ДЗ «Дорожня поліклініка», ДТГО «Львівська залізниця», що виникли внаслідок нервових стресів, переживань, дратівливості, ішемічної хвороби серця, головних болів, порушення режиму сну та ін. Загальна сума понесених витрат на лікування становить 15 383,19 грн, що підтверджується чеками на придбання ліків та виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Неправомірними діями слідчого ОСОБА_3 позивачу завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервових стресах, переживаннях, яку позивач оцінює у 80 000 грн.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 461/373/16 з Галицького районного суду м. Львова.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначену справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 05 січня 2015 року, у робочий час, в приміщенні Галицького РВ ГУ МВС у Львівській області у кабінеті начальника слідчого відділу ОСОБА_9. та в його присутності, слідчий СВ даного райввідділу ОСОБА_3 висловилася у сторону ОСОБА_1 нецензурною лайкою у відповідь на його зауваження щодо її бездіяльності у веденні досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритого за його заявою.

Протиправність дій працівника міліції - слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 встановлена наказом про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани про недопустимість в подальшому аналогічних випадків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року визнано неправомірними дії начальника слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_9. та слідчого цього відділення ОСОБА_3. Зобов`язано слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_6 . публічно вибачитися перед ОСОБА_1

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб.

Як зазначено у статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовуються незалежно від майнової, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд установив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, яке вступило в закону силу, було визнано неправомірними дії начальника слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_9. та слідчого цього відділення ОСОБА_3 Зобов`язано слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_3. публічно вибачитися перед ОСОБА_1 .

Отже, правильними є висновки апеляційного суду про те, що протиправними діями слідчого ОСОБА_3 позивачу було спричинено моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню за рахунок держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в розмірі 1 000 грн. Указана сума відповідає вимогам розумності і справедливості.

Оскільки позивачем не доведено причинного зв`язку між подіями, які мали місце 05 січня 2015 року, та понесеними ним витратами на лікування у розмірі 15 383,19 грн., апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про відшкодування на його користь майнової шкоди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обгрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Оскільки оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун