Справа № 515/1307/19
Провадження № 2/515/2199/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача Ковальова О.М. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2019 року ОСОБА_2 в особі свого представника пред`явила вказаний позов, поси- лаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось право на земельну ча- стку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Струмок», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0142520 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном, отримував орендну плату за землю. При зверненні до державного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про прий- няття спадщини після померлого ОСОБА_3 йому було відмовлено у зв`язку з втратою шестиміся- чного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прий- няття спадку. Зважаючи на те, що успадкувати право на земельну частку (пай) у нотаріальному по- рядку він не має можливості, просив визнати за ним право на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву до суду та позивачу не на- діслав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.3, 7) видно, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.5), батько позивача ОСОБА_3 по- мер ІНФОРМАЦІЯ_1 . в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області.

Як видно з копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД за № 0142520 від 25.02. 1997 р. (а.с.6), ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) розміром 4.38 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в КСП «Струмок».

Довідкою виконкому Струмківської сільської ради № 997 від 14.08.2019 р. (а.с.8) підтверджує- ться, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього за вказаною ад- ресою проживав син ОСОБА_2 , який здійснював догляд за померлим.

Відмова нотаріуса (а.с.9) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та не надання належних доказів фактичного прийняття спадщини.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

В силу ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини ви- никли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як передбачено п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс Ук- раїни застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо циві- льних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після на- брання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 - в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого ОСОБА_3 , а отже, спадко- ємцем першої черги за законом, однак, перешкодою в отриманні ним свідоцтва про право на спад- щину на право на земельну частку (пай) є те, що йому необхідно надати докази фактичного прий- няття спадщини та довести, що він не пропустив шестимісячний строк на прийняття спадку.

Отже, за ОСОБА_2 може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умов- них кадастрових гектарах, що залишилася після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549, 550 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.ст.15,16,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) за- довольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Струмок Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право на земельну ча- стку (пай), розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Струмок», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0142520 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № 760 від 01.05.1997 р. на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.