Справа № 583/4591/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Плотникової Н.Б.

за участю секретаря Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка скаргу

ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам, в якій вона просить суд поновити строк звернення до суду зі скаргою; визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. в межах справи виконавчого провадження ВП № 56788726 по примусовому виконанню заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.05.2018 р. № 583/205/18 (2/583/300/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р., по підготовці та складенню розрахунку заборгованості по аліментам від 03.10.2019 р. за період з 28-30.06.2019 р. по вересень 2019 р. включно з визначенням суми заборгованості станом на 1.10.2019 в розмірі 6264,32 грн.; визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 03.10.2019 р.; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. в межах справи виконавчого провадження ВП № 56788726 по примусовому виконанню заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.05.2018 р. № 583/205/18 (2/583/300/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р., скласти та довести до стягувача ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів починаючи стягнення з 24.01.2018 р. і по дату надання відповіді з належним розрахунком, із зазначенням щомісячного нарахування, сум та дат зарахування, у відповідності з додатком № 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5(у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5) «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень»; окремою ухвалою вжити заходів належного реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства в межах виконавчого провадження Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області ВП № 56788726 з наведених обставин за даною скаргою.

Скаргу мотивує тим, що на підставі виконавчого листа № 583/205/18, виданого Охтирським міськрайонним судом, постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження № 56788726. 18.09.2019 р. стягувачем до ВДВС подана заява про проведення та доведення до боржника розрахунку з аліментної заборгованості (про стягнення аліментів на утримання дитини). 24.10.2019 р. стягувачкою отримано розрахунок заборгованості від 03.10.2019 р., відповідно до якого станом на 1.10.2019 р. заборгованість по аліментам становить 6264,32 грн. Розмір заборгованості визначений за період 28-30.06.2019 р. по вересень 2019 р. з посиланням на те, що борг станом на 27.06.2019 р. відсутній. Стягувачка прохала провести розрахунок починаючи з дня стягнення з 24.01.2018 р. Крім того, розрахунок не відповідає Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5) «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». Вважає, що наведені порушення та фактичні обставини свідчать про недбалість посадової особи ВДВС, тому звернулася до суд з вказаною скаргою.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. В письмовому відзиві державний виконавець зазначила, що заперечує проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що 01.11.2019 р. державним виконавцем виходячи із матеріалів виконавчого провадження № 56788726 складено розрахунок заборгованості. При складенні даного розрахунку державним виконавцем використовувались копії квитанцій про перерахунок аліментів, надані боржником, звіти про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм», довідка ФОП ОСОБА_3 та інформація про середню заробітну плату працівника для Печенізького району Харківської області. Згідно складеного розрахунку від 01.11.2019 р. борг по аліментам станом на 31.10.2019 р. склав 5569,81 грн. Тому вважає, що розрахунок аліментів від 01.11.2019 р. складений у відповідності до діючого законодавства, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши копії матеріалів виконавчого провадження № 56788726, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що на виконанні в Міжрайонному відділі ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 56788726 з виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.05.2018 р. № 583/205/18 (2/583/300/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Талашко А.І від 17.07.2018 року відкрито виконавче провадження № 56788726 з виконання виконавчого листа № 583/205/18, виданого Охтирським міськрайонним судом 25.06.2018 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Талашко А.І від 17.08.2018 р. на виконання вказаного виконавчого листа звернуто стягнення на дохід ОСОБА_2 у ТОВ «Прайм Лікеро-Горілчаний завод».

Судом встановлено, що 18.09.2019 р. ОСОБА_1 було направлено заяву до Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області з проханням підгодовувати та довести розрахунок аліментної заборгованості на виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.05.2018 р. № 583/205/18 (2/583/300/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р. і по дату надання відповіді на даний запит з розрахунком, із зазначенням щомісячного нарахування, сум та дат зарахування, у відповідності з додатком № 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5(у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5) «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень».

03.10.2019 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 р. в сумі 6264,32 грн., в якому зазначено, що згідно листа ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» № 100/183/19 від 01.07.2019 р. у боржника ОСОБА_2 борг зі сплати аліментів на дату звільнення, а саме на 27.06.2019 р., відсутній, та проведено розрахунок заборгованості з 28-30.06.2019 р. по вересень 2019 р.

Після звернення заявника до суду зі скаргою, що є предметом розгляду в межах цього провадження, 28.10.2019 р. та 01.11.2019 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. було зроблено нові розрахунки заборгованості по аліментам, яким зазначені вище помилки були усунуті та фактично задоволено вимоги заявника, викладені у вказаній скарзі, однак вже після звернення останнього до суду із цією скаргою.

Оцінюючи законність дій суб`єкта оскарження по цій справі та правомірність розрахунку заборгованості по аліментам від 03.10.2019 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Дослідивши оскаржуваний розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 від 03.10.2019 р. (а.с. 11), суд констатує, що аналізований розрахунок за формою і змістом не відповідає вимогам Інструкції, тобто не містить обов`язкових відомостей, що повинні в ньому бути, зокрема: розмір аліментів, визначений у виконавчому документів, заборгованість на 30 число поточного місяця, сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження, сукупний розмір заборгованості, - а, отже, не може вважатися правомірним.

Виходячи із наведеного вище, суд приходить до висновку, що стягувач, як сторона виконавчого провадження, має право на отримання від державного виконавця розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за тією формою щодо його змістовності, що визначена Інструкцією. А отже, має місце порушення такого права стягувача на належне у встановленому порядку інформування про стан заборгованості.

За змістом статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, здійснюючи неправильний розрахунок заборгованості по аліментам, державний виконавець не дотрималася встановлених для неї законних процедур та не діяла на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому доводи заявника в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження № 56788726, 28.10.2019 р. та 01.11.2019 р. вимоги заявника були задоволені державним виконавцем шляхом здійснення нових розрахунків заборгованості по аліментам у відповідності з заявленими стягувачкою вимогами, фактично підтвердивши останніми неправильність розрахунку від 03.10.2019 р.

Відповідно до абз. 3 п. 13 ПП ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Зокрема, розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не передбачені спеціальні норми про закриття провадження по скарзі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Між тим, за аналогією закону застосовується п.2 ч. 1 ст. 255 цього ж Кодексу, відповідно до якої, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Отже, з наведеного вбачається про наявність підстав для закриття провадження по скарзі заявника в частині зобов`язання державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. скласти та довести до стягувача розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як після звернення заявника зі скаргою, державним виконавцем Касьян М.В. 28.10.2019 р. та 01.11.2019 р. було зроблено нові розрахунки заборгованості по аліментах у відповідності з Додатком 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р.№512/5.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали щодо належного реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства в межах виконавчого провадження МіжрайонногоВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області ВП № 56788726, то суд зазначає, що у відповідності до положення ст. 262 ЦПК України, в даному випадку, суд вважає достатнім захистити порушене право ОСОБА_1 , визнавши дії державного виконавця неправомірними, без постановлення окремої ухвали, виходячи з фактичних обставин справи.

Суд вважає, що стягувачкою ОСОБА_1 не було пропущено десятиденний строк для звернення зі скаргою, так як про порушення її права вона дізналася 24.10.2019 року, коли отримала поштою розрахунок заборгованості від 03.10.2019 р.

Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2019 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Нежевело В.В. укладено договір про правничу допомогу № 442. Оплата витрат на правову допомогу склала 1000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 24.10.2019 р. та актом приймання-передачі виконаних робіт від 28.10.2019 р.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником заявника ОСОБА_5 . На переконання суду, дії щодо надання консультацій, правничої допомоги при підготовці скарги від 28.10.2019 р., не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, що ставить під сумнів наведені у акті відомості щодо фактичних витрат часу. Крім того, слід зазначити, що стягнення з бюджетної установи таких витрат становить надмірний тягар для цієї установи, що суперечить принципу розподілу таких витрат (зазначених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17).

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. по складенню розрахунку заборгованості по аліментам від 03.10.2019 р.

Провадження по скарзі ОСОБА_1 в частині зобов`язання державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області Касьян М.В. скласти та довести до стягувача розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження ВП № 56788726 по примусовому виконанню заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.05.2018 р. № 583/205/18 (2/583/300/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 24.01.2018 р., у відповідності з додатком № 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5(у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5) «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» починаючи з 24.01.2018 р. і по дату надання відповіді, із зазначенням щомісячного нарахування сум та дат зарахування, - закрити.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Стягнути з Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.Б. Плотникова