Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 344/1137/15-ц

провадження № 61-27875св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Івано-Франківського міського суду

Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року у складі судді

Пастернак І. А. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області

від 30 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Матківського Р. Й., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 30 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, відповідно до якого позичальник отримав

23 400 доларів США та зобов`язався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти, комісію та інші передбачені платежі, в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. 30 січня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки. 11 червня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило

ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу свої права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по кредитному договору.

ОСОБА_3 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2013 року йому нарахована заборгованість у розмірі 25 333,40 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) на дату розрахунку становить 399 533 грн 05 коп.

У урахуванням уточнених позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 10 березня 2015 року у розмірі 29 817,94 доларів США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що досудовою вимогою було змінено строк виконання умов договору, а саме встановлено термін виконання зобов`язання на 41 день з дня надіслання досудової вимоги

(21 жовтня 2009 року). Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження отримання відповідачами таких вимог, тому початком строку позовної давності для кредитора є 01 грудня 2009 року для пред`явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців, а боржника - три роки.

Кредитор протягом цього строку мав право звернутися до суду з позовом, що ним було зроблено 24 червня 2010 року, однак вказаний позов залишений без розгляду, а відповідно до вимог статті 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про застосування за заявою відповідачів до цих правовідносин позовної давності та про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності в повному обсязі.

При цьому послався на те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 рок апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» відхилено. Рішення

Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Отже, враховуючи те, що первісний кредитор змінив строк виконання зобов`язання, і для боржника цей строк настав 01 грудня 2009 року. Оскільки кредит сплачено не було, тому первісному кредитору про порушення його права стало відомо 02 грудня 2009 року і з цього дня розпочався перебіг загальної позовної давності. Останнім днем цього строку є 02 грудня 2012 року. Оскільки, в силу статті 514 ЦК Українидо позивача, як нового кредитора, перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, починаючи з 11 червня 2012 року, тому перебіг позовної давності продовжився, а не розпочався спочатку. З огляду на положення частини першої статті 265 ЦК України залишення судом позову без розгляду з підстав, зазначених у частині третій статті 207 ЦПК України, не зупиняє перебігу позовної давності, тобто перебіг позовної давності, що розпочався до подання позову, продовжується в загальному порядку.

Враховуючи ту обставину, що порука є похідним зобов`язанням від договору кредиту, оскільки строк виконання основного зобов`язання боржником настав 01 грудня 2009 року і у шестимісячний строк з цього дня, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, до поручителя вимоги про сплату кредиту пред`явлено не було, тому порука є припиненою.

Також судом апеляційної інстанції не були прийняті до уваги посилання позивача про те, що він не був повідомлений судом про подання заяв відповідачами про застосування позовної давності, так як представник позивача на власний розсуд не використав свого права на участь у судовому засіданні, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалені судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли неправомірного висновку про те, що кредитний договір припинив свою дію достроково. Вважало, що висновки суду першої інстанції в частині застосування позовної давності є передчасними, а висновки судів щодо початку перебігу позовної давності, застосування перебігу позовної давності ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області указану цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 30 січня 2008 року, відповідно до якого позичальник отримав 23 400 доларів США та зобов`язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Згідно пунктом 1.2.2. указаного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 29 січня 2015 року (а. с. 4-15).

Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором,

30 січня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до пунктів 1.1., 1.4.,2.2., 5.3. якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати за невиконання боржником ОСОБА_3 всіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-тий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Сторони притримуються загальних умов щодо позовної давності (а. с. 22-24).

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, ОСОБА_3 систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30 січня 2008 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_3 станом на 10 березня 2015 року становила 29 817,94 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 14 581,09 доларів США; заборгованості по відсотках за користування кредитом -

15 236,85 доларів США (а. с. 72).

Відповідно до копії заяв (досудових вимог) від 16 жовтня 2009 року на ім`я ОСОБА_3 та від 22 жовтня 2009 року на ім`я

ОСОБА_2 згідно із умовами кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, визначеному у договорі. У зв`язку з вищенаведеним та тривалим невиконанням зобов`язань по кредитному договору,

ПАТ «УкрСиббанк» використовує своє право, передбачене кредитним договором, та заявляє про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення. Вимагають негайного виконання позичальником порушеного зобов`язання та сплатити заборгованість протягом 31 календарного дня від дати отримання цього повідомлення. Повідомляють, що на 32 календарний день з дати одержання даної заяви термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатися, таким, що настав. А кредитна заборгованість - обов`язковою до повернення в повному обсязі, якщо порушене зобов`язання на той момент не буде виконане. У випадку непогашення заборгованості у встановлені терміни, банком буде ініційовано примусове стягнення заборгованості в судовому порядку або у інший спосіб, відповідно до законодавства України. У випадку не виконання вимог банку стосовно погашення заборгованості, нарахування штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором буде здійснюватися на всю суму заборгованості за кредитом. Крім того, позичальник повинен буде відшкодувати банку суму витрат, що будуть понесені ним при примусовому стягненні заборгованості (а. с. 198).

Згідно заяв від 16 жовтня 2009 року ОСОБА_3 та від 22 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , ПАТ «УкрСиббанк» змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, направивши боржнику та поручителю окремі вимоги про дострокове повернення кредиту. Так, звертаючись до боржника, банк вимагав негайного виконання позичальником порушеного зобов`язання та сплати заборгованості протягом 31 календарного дня від дати отримання цього повідомлення, зазначивши, що на 32 календарний день з дати одержання цієї заяви термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатися, таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов`язковою до повернення в повному обсязі, якщо порушене зобов`язання на той момент не буде виконане. Звертаючись до поручителя, банком роз`яснено поручителю, що кредит боржником повинен бути сплачений достроково до 31 календарного дня від дати отримання повідомлення. Від поручителя вимагалася сплата простроченої заборгованості на протязі 10 днів з дня отримання вимоги в розмірі 957,46 доларів США та 522 грн 78 коп. штрафних санкцій (а. с. 199).

Відповідно до пункту 6.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з

41 (сорок першого) календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку.

ОСОБА_3 умови кредитного договору виконував не у повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 10 березня 2015 року в розмірі 29 817,94 доларів США.

Строк виконання зобов`язання для поручителя настав з 12 грудня 2009 року (на 11 робочий день після невиконання вимоги позичальником).

24 червня 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» було подано позов до

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 30 січня 2008 року, який знаходився на розгляді в

Івано-Франківському міському суді (а. с. 195-197).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2013 року вказаний позов залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

11 червня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача по кредитному договору (а. с. 36-40).

10 жовтня 2016 року до суду першої інстанції представником

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 подані окремі заяви про застосування позовної давності (а. с. 192-193, 200-201).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ТОВ «Кей-Колект» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Цей кредитний договір забезпечений відповідно до статті 546 ЦК України порукою та заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (стаття 553 ЦК України).

Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до статті 257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини першої статті 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК Україниу разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Оскільки, в силу статті 514 ЦК України, до позивача, як нового кредитора, перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому перебіг позовної давності продовжився, а не розпочався спочатку.

З огляду на положення частини першої статті 265 ЦК України залишення судом позову без розгляду з підстав, зазначених у частині третій статті 207 ЦПК України, не зупиняє перебігу позовної давності, тобто перебіг позовної давності, що розпочався до подання позову, продовжується в загальному порядку.

З урахуванням встановлених обставин та вимог закону суди обґрунтовано виходили із того, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Отже, враховуючи те, що первісний кредитор змінив строк виконання зобов`язання, і для боржника цей строк настав 01 грудня 2009 року, та враховуючи те, що кредит на час дострокової вимоги сплачено не було, тому первісному кредитору про порушення його права стало відомо 02 грудня 2009 року, і з цього дня розпочався перебіг загальної позовної давності та останнім днем цього строку є 02 грудня 2012 року, тому правильними є висновки судів про застосування позовної давності до обґрунтованих позовних вимог на підставі поданих заяв про її застосування, та про припинення поруки.

Оскільки, в силу статті 514 ЦК України, до позивача, як нового кредитора, перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому перебіг позовної давності продовжився, а не розпочався спочатку.

З огляду на положення частини першої статті 265 ЦК України залишення судом позову без розгляду з підстав, зазначених у частині третій статті 207 ЦПК України, не зупиняє перебігу позовної давності, тобто перебіг позовної давності, що розпочався до подання позову, продовжується в загальному порядку.

Враховуючи ту обставину, що порука є похідним зобов`язанням від договору кредиту, оскільки строк виконання основного зобов`язання боржником настав 01 грудня 2009 року і у шестимісячний строк з цього дня, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, до поручителя вимоги про сплату кредиту пред`явлено не було, тому порука є припиненою.

Доводи касаційної скарги про те, що висновки судів у частині застосування позовної давності є передчасними, а висновки щодо початку перебігу позовної давності, застосування перебігу позовної давності ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права є необґрунтованими, були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції і їм була надана належна правова оцінка, та не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог щодо наявності заборгованості за кредитом на час дострокової вимоги, та про пропуск позовної давності, яка вірно визначена судами, та про застосування якої заявлено відповідачем у спорі.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні справи суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович