Справа № 558/437/19
номер провадження 2/558/111/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Демидівський районний суд

Рівненської області

в складі:
одноособово суддя Олексюк А.О.,
секретар судових засідань Свереп`юк А.М.,
з участю:
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення боргу згідно кредитного договору № б/н від 29.01.2014 року в розмірі 59624,54 грн. та стягнення судових витрат по справі.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг до АТ КБ "Приватбанк" звернувся ОСОБА_1 . У зв`язку з чим 29.01.2014 року ним було підписано заяву, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 34000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.06.2019 року має заборгованість 59624,54 грн., яка складається з наступного:
-27941,02 грн. заборгованість за тілом кредиту;
-7935,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;
-20332,65 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання;
- 100,00. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;
а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 2815,45 грн. штраф (процентна складова).
Оскільки позичальник заборгованість не сплатив, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі.
Позивач також звернувся до суду з клопотанням про розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження, так як дана справа є малозначимою, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб /а.с.6/.
Позивач також звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду /а.с.7/.
Разом з тим, позивача було викликано в судове засідання на розгляд даної справи, оскільки було постановлено ухвалу про розгляд в порядку спрощеного провадження справи з викликом сторін. Однак представник позивача в судове засідання не з`вився.
Відповідач позовні вимоги визнав частково. Відзиву на позов не подав. В суді під час розгляду справи пояснив, що дійсно підписував заяву в Приватбанку про відкриття карткового рахунку. Після оформлення кредиту спочатку сплачував кошти, потім він не мав змоги сплачувати, оскільки перебував на службі з 30 травня 2017 року за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Володимир-Волинський. Пізніше перебував в зоні бойових дій на Сході країни, звідки був комісований по стану здоров`я. В результаті цього у нього виникла заборгованість по кредиту. Просить зменшити суму боргу, зокрема не стягувати пеню, оскільки він тривалий період часу перебував на лікуванні та не мав змоги вчасно погашати борг по кредиту.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження , тощо.
Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що анкета-заява відповідача ОСОБА_1 (а.с.13), Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 14-29), а також Тарифи банку складають кредитний договір між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України.

Відповідно до акнети-заяви № б/н від 29.01.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 34000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.13/.
Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір /а.с.14-29/.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Згідно розрахунку позивача (а.с.8-12) станом на 06 червня 2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 29 січня 2014 року становить 59624,54 гривень та складається з: 27941,02 грн. тіла кредиту; 7935,42 грн. прострочене тіло кредиту; 20332,65 грн. заборгованості за пенею та за прострочене зобов`язання; 100,00 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу фіксованої частини та 2815,45 грн. штрафу (процентної складової).
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлені кредитним договором № б/н від 29.01.2014 року строки не виконав. Дані обставини визнав відповідач під час розгляду справи в суді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 29 січня 2014 року 27941,02 гривень заборгованості за кредитом та 7935,42 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту, а тому в цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення чи зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

При вирішенні спору в частині позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, суд дійшов до наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору, передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору.
У той самий час згідно умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вище викладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з боржника заборгованості за пенею в розмірі 20432,65 грн. та штрафів (відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг) в розмірі 3315,45 грн., та рахує за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом та штрафи. При задоволенні позову в частині стягнення штрафу, а не пені враховано також те, що відповідач тривалий час перебував на службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , де працював водієм взводу матеріального забезпечення танкового батальйону. В подальшому перебував в зоні бойових дій на Сході країни. Під час несення служби захворів і, як результат, був комісований з висновком, непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. На сьогодні по стану здоров`я не може влаштуватись на роботу. /а.52-61/.
У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 526, 527, 530, 599, 634, 1054 Цивільного кодексу України.
Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Позивачем по справі сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню частково, суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених вимог сплачену ним суму судового збору.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 610, 611 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1 Д, 01001, , рахунок № НОМЕР_3 для погашення заборгованості та судових витрат МФО № 305299) заборгованість за кредитним довогором № б/н від 29.01.2014 року у розмірі 39191 (тридцять дев`ять тисяч сто дев`яносто одну) гривню 89 копійок та 1262,70 гривень сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя