Справа № 737/740/19
Проваждення № 2/737/303/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/740/19
за позовомОСОБА_1
до відповідача третя особа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П.
про про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоодержану пенсію
учасники справи та представники:
позивач представник відповідача третя особа ОСОБА_1 не з`явися . не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне йому майно - недоодержану пенсію. У передбачений законом строк вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка П. Є. , яким була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. В матеріалах спадкової справи наявна довідка з Пенсійного фонду України про наявність нарахованої але не виплаченої пенсії в сумі 141473,20 грн. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність можливості одержання довідки про осіб, які проживали зі спадкодавцем на момент його смерті, оскільки позбавлений можливості визначити коло спадкоємців.

Спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_2 є вона та їх діти: ОСОБА_3 , 1985 року народження, та ОСОБА_4 , 1981 року народження. Дочки з заявами про прийняття спадщини не звертались, на момент смерті батька разом з ним не проживали. Вона та дочки є переселенцями з тимчасово окупованої території Луганської області та з листопада 2014 року проживають у с. Грабівка Куликівського району. Покійний чоловік помер на непідконтрольній території в с. Софіївка Перевальського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть та рішенням Куликівського районного суду від 28.11.2018.

Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на пенсію в сумі 141473,20 грн, що не була одержана за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у відзиві на позов та представник відповідача в суді позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, посилаючись на те, що відповідно п.1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Виходячи з вище зазначеного розмір недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 з жовтня 2016 року по жовтень 2019 року складає 108428,40 грн. Також доводять до відома суду, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення за недоотриманою пенсією до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Третя особа -приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відстуності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Позовна заява надійшла до суду 19.07.2019, ухвалою головуючого судді від 20.08.2019 була залишена без руху. Виявлені судом недоліки позовної заяви усунуті позивачкою 29.08.2019. 04.09.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження закрито 11.10.2019. Судом задоволено клопотання позивача про витребування довідки про повний розмір пенсії, яку на час смерті не отримав ОСОБА_2 , відповідачем ухвала суду про витребування доказів виконана частково.

Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

В суді встановлено:

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1981 року (а.с. 11).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджений свідоцтвом про смерть від 29.11.2018 та рішенням Куликівського районного суду від 28 листопада 2018 року про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на території Перевальського району Луганської області, на якій органи держаної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 10, 39, 40).

ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, проживає в с. Грабівка Куликівського району, довідка від 01.09.2017 (а.с. 4), за даними паспорта постійно зареєстрована в с. Софіївка Перевальського району Луганської області (а.с. 9).

05.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 (а.с.38) Спадкова справа була заведена та має номер 48/2019, номер у Спадковому реєстрі 63853566 (а.с. 37).

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не залишив (а.с.41)

Однак, своєю постановою від 07.05.2019 приватний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкове майно складається з недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, посилаючись на те, що спадкодавець помер на непідконтрольній території, за даними адресного бюро Чернігівської та Луганської області не значиться, та нотаріус не має можливості визначити коло спадкоємців (а.с. 12).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого чоловіка ОСОБА_2 за законом першої черги.

Оскільки позивачка однозначно зазначає, що на момент смерті чоловіка спільно з ним не проживала, за наявності спадкової справи, з якої вбачається, що позивачка претендує саме на такий об`єкт спадщини як недоотримана пенсія, за об`єктивної неможливості родини ОСОБА_5 спільно проживати в період 2014-2018 років та документально підтвердити спільне проживання, право членів сім`їпомерлого пенсіонера на суми пенсії, які йому належали, судом не обговорювалось.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інші спадкоємці ОСОБА_2 за законом у визначений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звернулись, тобто не прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на думку суду, не обмежують право спадкоємців на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю будь-яким строком. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідач, наполягаючи на тому, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, а розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення за недоотриманою пенсією до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину, не вказав, у чому полягає вина пенсіонера, який, проживаючи на тимчасово окупованій території, не отримував пенсію протягом тривалого часу. Окрім того, відповідач не спростував пояснення позивача в тій частині, що з моменту смерті чоловіка ОСОБА_1 регулярно зверталась до територіальних органів ПФУ з приводу отримання заборгованості по пенсії покійного чоловіка, отримала допомогу на його поховання, за рекомендацію працівників територіального органу ПФУ звернулась до нотаріуса з питання включення недоотриманої пенсії до складу спадщини, оскільки ПФУ не взяв на себе відповідальності виплатити її членам сім`ї померлого, однак її звернення зафіксовані не були.

На ухвалу суду про витребування довідки про розмір пенсії, яка була нарахована але не виплачена ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало інформацію про те, що за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року цей розмір складає 108428,40 грн. (а.с. 57-58). Таким чином, довідка надана про заборгованість за два роки, які перебували смерті ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на пенсію в сумі 141473,20 грн, що не була одержана за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтуються на довідці Куликівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15 березня 2019 року № 194/09, наявній у матеріалах спадкової справи (а.с. 46 зворот). У зазначеній довідці вказано, що розмір недоотриманої пенсії складає 141473, 20 грн за період з березня 2016 по листопад 2018 року.

Виходячи з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, однак приймаючи рішення в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 належить право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 136301, 25 грн. за період з березня 2016 року по вересень 2018 року включно. Заявлена сума пенсії підлягає зменшенню на 5171,95 грн., оскільки права на пенсію за листопад 2018 року ОСОБА_2 та його спадкоємці не мають.

За основу розрахунку судом взята довідка Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15 березня 2019 року № 194/09 (а.с. 46 зворот). та відомості про розмір пенсії за жовтень 2018 року (а.с. 58): 141473,20 - 5171,95 = 136301, 25 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції "майном" визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26.09.2014.

"Законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Кореску v. Slovakia), п. 50; "Anheuser-Busch Inc. проти Португалії" (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Отже, враховуючи практику ЄСПЛ, як джерело права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в зазначеному розмірі, так як покійний чоловік позивачки та позивачка мали "законні сподівання" на отримання пенсії у відповідному розмірі. Органи Пенсійного фонду України, постійно зменшуючи розмір недоотриманої пенсії спадкодавця, не враховуючи життєві обставини, у зв`язку з якими вона не була виплачена своєчасно, та які жодним чином не залежали від волі спадкодавця та спадкоємця, порушують право позивача на мирне володіння майном.

Суд також вважає за необхідне заначити, що право позивачки на спадщину, коло спадкоємців за законом та підстави спадкування відповідачем не оспорюються.

При відкритті провадження у справі на підставі ст. 8 Закону України «Про судових збір» ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Софіївка, Перевальського району Луганської області, у сумі 136301 (сто тридцять шість тисяч триста одна) грн. 25 коп. за період з березня 2016 року по вересень 2018 року включно, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Софіївка, Перевальського району Луганської області.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005 м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83А, 0) на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн., отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Рахунок отримувача UA 6026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 08.11.2019.

Суддя А.С. Лібстер