22-ц/804/2179/19
241/175/19

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 241/175/19

Номер провадження 22-ц/804/2179/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Кочегарової Л.М., Принцевської В.П.,

секретар судового засідання Тулянкіна М.М.,

сторони :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Державний реєстратор Мангушської районної державної адміністрації, Покровська сільська рада Мангушського району Донецької області, ОСОБА_2 , Державний кадастровий реєстратор відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлов Валентин Павлович,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 14 червня 2019 року, повний текст якого складено 21 червня 2019 року, у складі судді Чудопалової С.В. -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2017 на підставі договору купівлі-продажу він став власником житлового будинку з господарськими прибудовами, розташованими на земельній ділянці площею 0,30 га за адресою: АДРЕСА_1 . Після купівлі домоволодіння він користується земельною ділянкою площею 0,30 га. Попереднім власником домоволодіння і користувачем земельної ділянки була ОСОБА_3 , яка разом із сім`єю користувалася даною земельною ділянкою з 1936 року. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами. Позивач приватизував присадибну ділянку площею 0.25 га для обслуговування домоволодіння і звернувся до сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту для відведення йому земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,05 га, якою користувалася ОСОБА_3 , і якою після купівлі будинку продовжив користуватися позивач. Сільська рада у встановлений законом місячний строк не надала ніякої відповіді, тому ОСОБА_1 замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що повідомив сільську раду. До письмового повідомлення додав договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 07.12.2018 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення садівництва було виконано. Висновком експерта від 06.12.2018 зазначений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для садівництва був визнаний таким, що відповідає нормам земельного законодавства та іншим нормативно-правовим актам з цього питання, і був погодженим. 18.12.2018 із заявою про внесення відомостей щодо спірної ділянки до Державного земельного кадастру він звернувся до відповідача та 20.12.2018 отримав відмову у внесенні відомостей у зв`язку з тим, що має місце перетин земельних ділянок на 87,2795%. Перетин стався із земельною ділянкою ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:000:1031. Після отримання відмови кадастрового реєстратора позивачу стало відомо про те, що 08.06.2018 року Покровська сільська рада надала дозвіл на розробку проекту з землеустрою, у тому числі і на 0,05 га земельної ділянки, що знаходиться у його користуванні, а 16.11.2018 рішенням Покровської сільської ради № 7/37-637 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ для передачі у власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, споруд в АДРЕСА_2 , у тому числі і 0,0500 га, яка знаходиться в його користуванні, а до нього у сім`ї ОСОБА_4 , і на яку у нього вже був проект землевідведення для ведення садівництва. Також 16.11.2018 Покровська сільська рада прийняла рішення № 7/37-629 про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення садівництва ОСОБА_1 , яка аргументована тим, що таке відведення не відповідає Генеральному плану с. Покровське. 17.12.2018 відповідачем на ім`я ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 142398220:01:000:1031 за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якої увійшло 0,0500 га ділянки, яка знаходилась у його постійному користуванні, не вилучалась у нього і не відносилась до земель запасу Покровської сільради. Вважає реєстрацію права власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вважає рішення сесії про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 на сесії сільради 08.06.2018 року незаконним, проведеним з порушенням процедури. Кадастровим реєстратором не було досліджено усі надані останньою для реєстрації документи, тому позивач вважає необхідним скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на спірну ділянку, виключити такий запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 14 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Мангушської районної державної адміністрації, Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області, ОСОБА_2 , Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлова В.П. про скасування запису про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 14 червня 2019 року у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що відмовляючи в позові, суд неправильно встановив обставини у справі, що привело до невірних висновків. Так, суд прийняв до уваги позицію представника Покровської сільської ради щодо належності спірної земельної ділянки до земель громадської і житлової забудови, яка не може бути використана для садівництва, хоча доказів таких суду не надано, а встановлено, що ділянка була в користуванні сім`ї Стронських починаючи з 1936 року, а після купівлі садиби ОСОБА_1 в його користуванні.

Суд не прийняв до уваги докази, що були надані позивачем у підтвердження того, що на час купівлі-продажу садиби за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 її власник був користувачем 0,30 га земельної ділянки, а не 0.250 га, тому позивач на законних підставах претендував на оформлення виділу йому в користування ділянки 0,05 га, яка входить до ділянки, якою користувалася ОСОБА_5 .

Позивачем надані відповідні докази.

Право на користування земельною ділянкою площею 0,30 га гарантовано новому власнику садиби приписами статей 120 ЗК України і 377 ЦК України.

Поза увагою суду залишилися незаконні дії Покровської сільської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд безпідставно не прийняв до уваги доводи позивача про те, що на 36 позачерговій сесії Покровської сільської ради 08 червня 2019 року не розглядалося і не було у порядку денному питання щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розробку техдокументації щодо встановлення меж спірної земельної ділянки.

Висновки суду щодо того, що Державний кадастровий реєстратор не є належним відповідачем у справі суперечить положенням ст. 9, 39 ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Також при розгляді справи без надіслання позивачу копій заперечення і відзивів з доданими до них документами, судом першої інстанції, крім норм національного законодавства, було порушено також і п.1 ст.6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Позивач до суду не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку в судове засідання позивача і відповідачів - Державного реєстратора Мангушської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлова В.П., повідомлених належним чином про розгляд справи, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , що діє на підставі довіреності, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача Покровської сільської ради - Рицької Т.М., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, домоволодіння АДРЕСА_1 р-ну АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв.м., житлова площа 31,3 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

З нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2500 га.

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 45,9 кв.м., який належить ОСОБА_1 , у фактичному користуванні знаходиться 0,30 га земельної ділянки (а.с. 11-15).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Покровської сільської ради № 441 від 27.05.2016, під домоволодінням АДРЕСА_3 рахується земельна ділянка розміром 0,30 га (а.с 16).

У відповідності до виписки з погосподарської книги № 440 від 27.05.2016, домоволодіння АДРЕСА_3 рахується за померлою ОСОБА_7 . (а.с. 16).

З погосподарської книги за 2016-2020 роки будинку АДРЕСА_3 також вбачається, що у користуванні ОСОБА_1 перебуває 0,30 га земельної ділянки (а.с. 17).

Згідно з рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 16.09.2016 у цивільній справі № 241/1492/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Покровської (Іллічівської) сільської ради Першотравневого району Донецької області, третя особа приватний нотаріус Першотравневого нотаріального округу Донецької області Чичекова С.Ф. про визнання права власності на спадщину за законом на садибу, де зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_3 разом АДРЕСА_1 був побудований на земельній ділянці площею 0,30 га (а.с. 19).

19.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Покровської сільської ради Мангушського р-ну Донецької області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 0,0500 га, в тому числі 0,0500 га із земель комунальної власності, в с. Покровське Мангушського р-ну Донецької області для ведення садівництва (а.с 21).

25.10.2018 ОСОБА_1 повідомив Покровську сільську раду про те, що він замовляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 0,0500 га для ведення садівництва із земель комунальної власності Покровської сільської ради Мангушського р-ну Донецької АДРЕСА_4 по АДРЕСА_1 (а.с. 23-26).

Згідно з висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.12.2018 № -18, ОСОБА_1 погоджено проект землеустрою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22).

Рішенням Покровської сільської ради від 16.11.2018 № 7/37-629 ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки безоплатно у власність із земель громадської та житлової забудови комунальної власності в с. Покровське для ведення садівництва, оскільки це не відповідає Генеральному плану с. Покровське (а.с. 27), яке є чинним на час розгляду справи у суді.

Рішенням від 20.12.2018 державного кадастрового реєстратора Відділу у Мангушському р-ні Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Коміссарову В.В. відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 18.12.2018, оскільки існує перетин ділянок з ділянкою :01:000:1031. Площа співпадає на 87,2795% (а.с. 28-29). Зазначений перетин відбувся із земельною ділянкою, належною ОСОБА_2 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 21.12.2007, ОСОБА_2 належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 с. Покровське) Мангушськогор-ну Донецької області (а.с. 35).

Рішенням Покровської сільської ради від 08.06.2018 № 7/35-565 ОСОБА_2 за її клопотанням від 07.05.2018 (а.с. 37 зворот) надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передачі її у власність із земель житлового та громадської забудови комунальної власності для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, загальною площею 0,2500 га в межах населеного пункту с. Покровське, вул АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Рішенням Покровської сільської ради від 16.11.2018 № 7/37-637 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 (а.с. 38).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 26.12.2018, земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:1031, площею 0,25 га, розташована по АДРЕСА_2 , на підставі заяви за вх. № 228 від 13.07.2018 (а.с. 42) перебуває у приватній власності ОСОБА_2 з 17.12.2018, номер запису про право 29532861 (а.с. 40-41).

Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання, встановлено межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:1031, яка розташована по АДРЕСА_2 (а.с. 47).

Згідно з каталогом координат кутів зовнішніх меж землекористування, зазначено координати земельної ділянки загальною площею 0,25 га, належної ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 (а.с. 48).

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 від 17.05.2007, зазначений будинок належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Загальна площа земельної ділянки 0,15 га (а.с. 55).

Суд виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України.

Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України, встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 153 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей (частина друга статті 158 ЗК України).

У частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування , зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Згідно зі ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Таким чином судом встановлено, що у користуванні ОСОБА_1 є максимально дозволена чинним законодавством частина земельної ділянки 0,25 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка може бути передана йому у власність із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і була передана фактично. Посилання позивача на те, що він користується ще й спірною земельною ділянкою площею 0,0500 га, яка розташована за зазначеною адресою, та на яку він має намір оформити право власності для ведення садівництва, не відповідають вимогам Закону, оскільки згідно з Генпланом Покровської сільської ради дана земля належить до земель житлової та громадської забудов, які не можуть бути передані для ведення садівництва.

Як вбачається зі справи, позивач купив у ОСОБА_3 домоволодіння АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 0,2500 га. Договір не оспорений. Будь-яких доказів, що ОСОБА_3 за життя відшукувала своє право на земельну ділянку площею 0,30 га, а не 0,2500 га, як зазначено в договорі, позивачем не надано. Технічний паспорт, на який він посилається у якості доказу обґрунтованості його претензій на спірну землю, є тільки технічним відображенням земельної ділянки, яку використовувала попередня власниця домоволодіння, але не є правовстановлюючим документом.

Позивачем не доведено законних підстав для виділу йому земельної ділянки, на яку він претендує, крім тієї, яку він вже приватизував в межах, встановлених законом, і у відповідності до положень статті 121 ЗК України.

Зі справи також неможливо встановити, що набуття права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :01:000:1031 ОСОБА_2 відбувалося з порушенням вимог чинного законодавства. Спірна земельна ділянка на даний час на законних підставах належить на праві власності ОСОБА_2 , тому позивачу сільською радою відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки площею 0,05 га для ведення садівництва. Позивач рішення про виділ їй земельної ділянки в такому розмірі і конфігурації не оспорив.

Судом також встановлено, що у відповідності до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

З урахуванням зазначених норм, ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_2 , після надання Покровською сільською радою дозволу на розробку технічної документації, подальшого її затвердження, звернулася до кадастрового реєстратора та подала йому документи у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для здійснення державної реєстрації, а саме: заяву за встановленою формою, оригінал документації із землеустрою - кадастровий план земельної ділянки :01:000:1031, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування, на підставі яких 17.12.2018 було зареєстровано право власності на дану земельну ділянку площею 0,25 га.

Судом перевірені й посилання позивача на те, що акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:1031 не містить підписів усіх суміжних землекористувачів, а кадастровий реєстратор при реєстрації даної земельної ділянки за ОСОБА_2 безпідставно не прийняв це до уваги, що спростовується ст. 25 Закону України «Про землеустрій», де зазначені види документації із землеустрою при проведенні державної реєстрації земельної ділянки у відповідності до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», тобто законодавець не вимагає наявність даного акту, а вимагає його вже після затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що рішення Покровської сільської ради від 16.11.2018 № 7/37-637, яким затверджено технічну документацію із замлеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 є сфальсифікованим і підробленим, були предметом розгляду суду, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, крім того, не мають значення в контексті заявлених позовних вимог для вирішення спору.

Проаналізовані судом також вимоги до Державного кадастрового реєстратора відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області Мануйлова В.П. про скасування запису про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії. Судом встановлено, що відділ у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, а ОСОБА_8 є посадовою особою ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, а відповідно до п.п. 3.1.3 п.3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області юридичне управління ГУ Держгеокадастру у Донецькій області представляє в межах своєї компетенції інтереси ГУ Держгеокадастру у Донецькій області та структурних підрозділів, які входять до його складу, у судах та інших органах, готує матеріали до розгляду цих справ.

Межі компетентності державного реєстратора для проведення запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку не включають перевірку відповідності фактичним обставинам наданим йому для реєстрації документам - у відповідності до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Отже, державний реєстратор діє в межах своїх повноважень і не має права скасовувати державну реєстрацію на підставах, не передбачених законом. Посилання представника ОСОБА_1 в апеляційному суді на те, що він вже реалізовував своє право на захист у спорах з державним реєстратором шляхом подання до нього позову в порядку адміністративного провадження, в якому державний реєстратор є належним відповідачем, не мають значення в даному випадку, оскільки позивач звернувся до суду в цивільному порядку, з іншими позовними вимогами, при цьому дії органу, який приймає рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, не оскаржував.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи викладене, зважаючи на вищезазначені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачами при реєстрації спірної земельної ділянки, тому неможливо не погодитися із правильними і обґрунтованими висновками суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків суду не спростовують, а зводяться до посилань на обставини, викладені в позовній заяві, які суд першої інстанції перевірив і надав їм мотивовану оцінку. Дії сільської ради щодо відмови у погодженні надання дозволу на виділ земельної ділянки позивач не оскаржував, доводи позивача про те, що нібито на сесії сільської ради взагалі не розглядалося питання про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації на спірну земельну ділянку, не знайшли свого підтвердження, оскільки суду наданий протокол засідання сільської ради №№7/36-580 - 7/36-611, та інш. (а.с.49- на якому не ухвалювалося рішення №7/35-565 про надання ОСОБА_2 такого дозволу (а.с.37).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Є.Є. Мальцева

Судді: Л.М. Кочегарова

В.П. Принцевська