Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 296/12798/13-ц

провадження № 61-30669св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року у складі судді Анциборенко Н. М. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року у складі суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватне підприємство «Автомедон», ОСОБА_3 ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2012 року в межах розгляду кримінальної справи ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного підприємства «Автомедон» (далі - ПП «Автомедон»), ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вимоги якого в подальшому уточнив та зазначив, що 30 серпня 2011 року близько 12 год. в м. Житомирі по вул. В.Бердичівській поблизу будинку № 116 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки DAEWOO FSO Lanos TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , з якою він перебуває у трудових відносинах, та позивача, який керував автомобілем CITROEN C4SX 1.6, номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності. В результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становить 72 662 грн 79 коп., а втрата товарної вартості - 7 769 грн 85 коп. Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 22 жовтня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, стягнуто із ПАТ «СК «Уніка» на його користь 50 тис. грн майнової шкоди та 5 тис. грн моральної шкоди, із ПП «Автомедон» - 30 422 грн 64 грн. майнової шкоди, із ОСОБА_4 - 5 тис. грн моральної шкоди. Його позов до ОСОБА_3 залишено без задоволення за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою суду касаційної інстанції, вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди в частині перевищення ліміту страхового відшкодування скасовано та повернуто на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Оскільки майнова шкода страховою компанією відшкодована у розмірі страхового ліміту (50 тис. грн), що не покриває розмір заподіяного збитку, позивач просив стягнути із відповідачів у солідарному порядку невідшкодовану майнову шкоду у розмірі 30 422 грн 64 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ПрАТ «Автомедон» на користь ОСОБА_5 902 грн 46 коп. завданої майнової шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, враховуючи, що реальна вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу даного автомобіля на день виконаних робіт 26 березня 2013 року, з урахуванням та у порівнянні пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 30 серпня 2011 року, у висновку експерта № 3/274 від 06 жовтня 2011 року (огляд проводився 02 вересня 2011 року з фотофіксацією), у висновку експерта № 3129 від 13 жовтня 2011 року та у наряді замовленні № F01-023320 від 26 березня 2013 року й наряді-замовленні № F01-023322 від 27 березня 2013 року (з наданими чеками щодо оплати), становить 50 902 грн 46 коп.; з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 стягнуто 50 тис. грн майнової шкоди; для повного відшкодування завданої позивачу шкоди обов`язок сплатити зазначену різницю покладено саме на відповідача, тому з ПП «Автомедон» підлягає стягненню на користь позивача майнова шкода у розмірі 902 грн 46 коп.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що реальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на підставі актів виконаних робіт від 26 березня 2013 року складає 50 902 грн 46 коп. Різницю у реальній вартості відновлювального ремонту та вартістю такого ремонту, визначеною експертом ОСОБА_6 , полягає в тому, що виконавцем замінено пошкоджені деталі більш дешевими, зокрема, вартість панелі приладів закладеної у калькуляції експертом ОСОБА_10 визначено в межах 20 тис. грн, а фактично поставлено таку частину вартістю в межах 6 тис. грн, також поставлено інші запасні частини, пошкоджені внаслідок ДТП, нижчої вартості, ніж зазначено в калькуляції. Натомість, виконавець робіт, щоб наблизити вартість відновлювального ремонту до суми визначеної експертом у експертизі від 13 жовтня 2011 року, зазначив складові, які не були пов`язані з ДТП, вказав додаткові деталі (шарова опора, важелі та ін.) і додаткові роботи. Наголосив, що виконавцем робіт значно завищено вартість нормо-годин. Відтак, допитавши експертів, суд не встановив обставин, які б спростували висновки суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить скасувати судові рішення в частині відмови у позові та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 3129 від 13 жовтня 2011 року, яка проведена судовим експертом ОСОБА_10 на підставі постанови слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 80 422 грн 64 коп. Однак суди віддали перевагу повторній автотоварознавчій експертизі № 51 від 02 грудня 2016 року, проведеній судовим експертом ОСОБА_9., який визначив «реальну вартість відновлювального ремонту автомобіля на підставі матеріалів справи» в розмірі 50 902 грн 46 коп. Причину розбіжності вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача експерт ОСОБА_9 пояснив тим, що він досліджував наряд замовлення наряд- замовлення від 16 лютого 2013 року № Р01-020989, рахунок фактуру № 5392 від 27 жовтня 2012 року, виданий дочірнім підприємством «Автоінвестстрой-Житомир», протокол огляду автомобіля, але не проводив дослідження автомобіля, оскільки автомобіль відремонтований. Експерт ОСОБА_9 при проведені експертизи визнав доведеним, що автомобілі на час ДТП мав пробіг 48 794 км, хоч фото-таблиця до експертизи, проведеної експертом ОСОБА_10, свідчить, що фактичний пробіг автомобіля становить 6 792 км. Експерт ОСОБА_6 різницю у цінах замінених деталей автомобіля позивача пояснив тим, що на станції обслуговування використані деталі від інших автомобілів, які за своїми технічними характеристиками (окрім розмірів) не відповідають тим, які мали бути використаними. Наприклад, різниця одного із замінених вузлів у відношенню до вартості визначеної експертом ОСОБА_10 становить 14 тис. грн. Тобто, після ремонту автомобіль став придатним для користування, але такий ремонт не є відновлювальним, оскільки використані вузли і деталі від інших марок автомобілів. Вищенаведене свідчить про те, що висновок експерта ОСОБА_9 про «реальну вартість відновлювального ремонту» без проведення повторного експертного дослідження автомобіля фактично побудований на припущеннях.

(2) Доводи ОСОБА_3 .

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що проведення позивачем неякісного ремонту автомобіля не покладає на ПП «Автомедон» обов`язку щодо відшкодування збитків у розмірі вищому від реально понесених витрат.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Штелик С. П.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків суду апеляційної інстанції

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що 30 серпня 2011 року близько 12 год водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки DAEWOO-FSО Lanos ТF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. В.Бердичівська в м. Житомирі поблизу буд. № 116 та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод й небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог лінії дорожньої розмітки 1.3 вказаних вище Правил, виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою лівою частиною свого транспортного засобу скоїв зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля марки СІТRОЕN С4 SХ 1.6, номерний знак НОМЕР_2 , яким у зустрічному напрямку керував водій ОСОБА_1

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України. Стягнуто з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 50 тис. грн майнової шкоди та 5 тис. грн моральної шкоди; стягнуто з ПП «Автомедон» на користь ОСОБА_1 30 422 грн 64 коп. майнової шкоди; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5 тис. грн моральної шкоди; цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 залишено без задоволення за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2013 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в частині, що перевищує ліміт страхового відшкодування, скасовано, а справу у цій частині повернуто на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Власником автомобіля DAEWOO FSO Lanos TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_11 , який згідно договору безоплатного користування автомобілями (позички) від 14 лютого 2011 року передав автомобіль марки DAEWOO FSO Lanos TF69Y, номерний знак НОМЕР_1 , у тимчасове користування ПП «Автомедон». Засновником ПП «Автомедон» є ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу ПП «Автомедон» № 33 від 26 серпня 2011 року ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду водія та закріплено за ним автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно зі статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом тощо.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 30 серпня 2011 року при огляді автомобіля СІТRОЕN С4 SХ 1.6, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , виявлено деформацію переднього лівого крила, передньої лівої дверки в передній частині, переднього бампера в лівій частині, зміщена ліва блокфара, на якій наявні подряпини, зміщена з кріплення ліва протитуманна фара, деформоване ліве переднє колесо.

02 вересня 2011 року на майданчику тимчасового зберігання проведено дослідження пошкодженого автомобіля та виявлені механічні пошкодження зафіксовано у висновку експерта № 3/274 від 06 жовтня 2011 року.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3129 від 13 жовтня 2011 року розмір матеріальної шкоди власникові транспортного засобу СІТRОЕN С4 SХ 1.6, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням зносу даного автомобіля складає 80 422 грн 64 коп.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 51 від 02 грудня 2016 року реальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу СІТRОЕN С4 SХ 1.6, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу даного автомобіля на день виконаних робіт 26 березня 2013 року, з урахуванням та у порівнянні пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 30 серпня 2011 року, у висновку експерта № 3/274 від 06 жовтня 2011 року (огляд проводився 02 вересня 2011 року з фотофіксацією), у висновку експерта № 3129 від 13 жовтня 2011 року та у наряді замовленні № F01-023320 від 26 березня 2013 року й наряді-замовленні № F01-023322 від 27 березня 2013 року (з наданими чеками щодо оплати), складає 50 902 грн 46 коп.

Таким чином, фактичні витрати, понесені позивачем на відновлювальні ремонтні роботи, становлять 50 902 грн 46 коп.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи на підставі оцінки кожного здобутого доказу окремо та усіх доказів у їх сукупності з дотриманням правил ЦПК України, встановивши, що реальні витрати на ремонт пошкодженого автомобіля становлять 50 902 грн 46 коп., з яких 50 тис. грн відшкодовано страховиком винного водія, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення різниці між фактичним розміром завданої внаслідок ДТП шкоди і страховим відшкодуванням із роботодавця винної особи у зв`язку із недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданих збитків у розмірі 902 грн 46 коп.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, оскільки проведення позивачем неякісного ремонту автомобіля не покладає на ПП «Автомедон» обов`язку щодо відшкодування збитків у розмірі вищому від реально понесених витрат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 410 ЦПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення- без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик