Справа № 692/949/19
Провадження № 2/692/669/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівський район електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію в сумі 1418 грн. 28 коп., -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використану електричну енергію. У позовній заяві вказував, що ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівський район електричних мереж до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району та постачав електричну енергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою. Договір на електропостачання було втрачено і тіло договору у позивача відсутнє. Відповідач споживав електроенергію та сплачував її вартість з 01.01.2010 року. Станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком відповідача рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1418 грн. 28 коп. Електроустановку відповідача 16.08.2017 року відключено від електроенергії на лічильнику п.п.27, 35 ПКЕЕН в зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію. Незважаючи на те, що між відповідачем та позивачем немає письмового договору, відповідач здійснював споживання електричної енергії.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 23.09.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району Черкаської області та постачав електроенергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Нехайківської сільської ради від 27.02.2019 року. Відповідно до розрахунку по особовому рахунку №087-188 абонента ОСОБА_1 кінцеве сальдо становить 1418,28 грн. Укладений договір на електропостачання по особовому рахунку №087-188 було втрачено. Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , де постачалася електроенергія на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на його ім`я.

Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року за № 1357 і є обов`язковими для виконання кожною із сторін.

Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки з послідуючим продовженням за певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-ІV), чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у ч.1 ст.19 даного закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15.

Підтвердженням наявності заборгованості за використану електроенергію є дані розрахунку по особовому рахунку 087-188, який рахується за місцем проживання відповідача. Останній доказів, які б спростовували наявність даної заборгованості не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.13, ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.20, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875, ст. 12, 13, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівського РЕМ заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1418 гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівського РЕМ судовий витрати в розмірі 1921 гривень 00 копійко.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий