Ухвала

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 335/11197/17

провадження № 61-19297ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які в ході розгляду справи доповнював і уточнював, про солідарне стягнення з відповідачів збитків, завданих пошкодженням автомобіля.

Позовні вимоги мотивовано тим, що він є власником автомобіля Mersedes-Benz CL 500, державний номер НОМЕР_1 , на який з вини відповідачів

28 березня 2017 року впала частина фронтону багатоповерхового будинку

АДРЕСА_1 , внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень і йому завдано майнову шкоду в загальному розмірі 224 691,26 грн. Посилаючись на вказані обставини, просив суд про задоволення позову з підстав, передбачених статтями 1166, 1192 ЦК України.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя

від 18 липня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь

ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди - 224 691,26 грн, із яких: реальні збитки у розмірі 221 511,26 гр., понесені витрати по оплаті послуг суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 в розмірі 1 200,00 грн, понесені витрати перевезення пошкодженого авто евакуатором в розмірі 900,00 грн, понесені витрати по оплаті послуг ТОВ «Альфа Сервіс» за розібрання-збирання салону автомобіля при його огляді в розмірі

1 080,00 грн; а також судові витрати в розмірі 18 561,73 грн, з

яких: 561,73 грн - судовий збір, та 18 000,00 грн - витрати на правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог до КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КП «Наше місто» Запорізької міської ради оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 вересня

2019 року апеляційну скаргу КП «Наше місто» Запорізької міської ради задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 18 липня 2019 року змінено. Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 83 677,10 грн майнової шкоди та компенсацію судових витрати в розмірі 5 451,11 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, а рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 18 липня 2019 року залишити без змін. Стягнути з КП «Наше місто» Запорізької міської ради витрати щодо сплати судового збору, витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 4 000,00 грн та в суді касаційної інстанції в розмірі 2 250,00 грн.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про стягнення збитків, завданих пошкодженням автомобіля, в розмірі

224 691,26 грн.

Отже, справа № 335/11197/17 не є справою з ціною позову, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 335/11197/17 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK

v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Правове регулювання та застосування норм матеріального права у відносинах, які склалися між учасниками даного спору не представляють складності. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами справи та правовідносинами, правовим регулюванням спору, справа не представляє значної складності, а також не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дана справа не є малозначною, а тому підлягає розгляду в суді касаційної інстанції.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Безлюдний Є. В. подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про стягнення збитків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило