№ 207/1226/19
№ 2/207/1010/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.,

при секретарі Моспан С.Б.

за участі представника позивача, адвоката Ворона А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

В С Т А Н О В И В :

09.04.2019 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ворона Артема Ігоровича звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, в якій посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , 23 лютого 2015 року між нею і ОСОБА_2 щодо зазначеної квартири був укладений спадковий договір. За умовами спадкового договору набувач ОСОБА_2 зобов`язулась виконувати розпорядження позивача як відчужувача та після її смерті набуває права власності на квартиру ОСОБА_1 . У пункті 6 спадкового договору визначені безумовні обов`язки набувача майна, які вона систематично не виконує, починаючи з грудня 2018 року. ОСОБА_1 мешкає одна, є людиною похилого віку, хворіє на цукровий діабет та потребує стороннього догляду, посиленого харчування, проте придбає усі ліки та продукти виключно за власні кошти, та як докази цьому надає копії відповідних чеків. 03 лютого 2019 року ОСОБА_1 з відповідачкою посварились. Починаючи з 03.02.2019 року відповідачка взагалі припинила будь-яке спілкування з позивачем, що робить неможливим подальше виконання умов договору із її сторони. Оскільки відповідачкою безпідставно не виконуються умови спадкового договору, позивач ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду із даним позовом, у якому наполягає на розірванні спадкового договору у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до положень спадкового договору, виконання обов`язків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного письмового звернення відчужувача, в той же час, починаючи з 03 лютого 2019 р. відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені спадковим договором, не турбується станом здоров`я ОСОБА_1 , не відвідує її, не надає жодної допомоги, не купує продукти харчування, не забезпечує її належним лікуванням, не надає жодних побутових послуг (прання, прибирання тощо). У випадку визнання позовних вимог відповідачкою не заперечували щодо покладення судових витрат на сторону позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечувала,

надала до суду письмовий документ, викладений російською мовою, із назвою "Возражение на исковое заявление о расторжении наследственного договора", у якому пояснила, що тривалий час виконувала взяті на себе обов`язки згідно спірного спадкового договору належним чином, проте ОСОБА_1 весь час нав`язувала їй додаткові обов`язки, які згідно договору вона не повинна була виконувати. Дійсно, між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, але через два тижні після того, як вона зломала руку, тобто наприкінці лютого 2019 року. З цього часу вони дійсно припинили будь-яке спілкування, позивач перестала відповідати на її дзвінки, уникала зустрічей. Просить cуд розірвати спадковий договір, при цьому бажає, щоб всі судові витрати понесла позивач.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.06.1993 р. житлово-комунальним відділом Баглійського коксохімічного заводу, зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за номером запису №21667 в кн. 130.

23 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, який посвідчений 23.02.2015 р. державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В. за реєстровим номером №3-214 та накладена заборона відчуження належної ОСОБА_1 квартири до припинення чи розірвання спадкового договору за реєстровим номером №3-215.

За умовами спадкового договору набувач відповідачка ОСОБА_2 зобов`язувалась виконувати розпорядження позивача як відчужувача та після її смерті набуває права власності на квартиру ОСОБА_1 житловою площею 28,4 кв.м., загальною площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому у пункті 6 спадкового договору визначені безумовні обов`язки набувача майна. Так, відповідно до п. 6.1 спадкового договору, набувач зобов`язувався забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, незалежно від їх вартості.

Згідно із п. 6.2 спадкового договору, набувач зобов`язувався один раз на місяць прати постільну білизну, один раз на тиждень здійснювати вологе прибирання у квартирі, при захворюванні забезпечувати відчужувача продуктами харчування.

Із виписки з медичної карти ОСОБА_1 видно, що остання отримала перелом руки у лютому 2019 р., в той же час позивач з цього часу і на момент розгляду справи продовжує забезпечувати себе ліками самостійно, про що свідчать чеки на лікарські засоби, копії яких наявні у матеріалах справи.

Позивачка є людною похилого віку, хворіє на цукровий діабет та купує усі продукти харчування виключно за власні кошти, про що свідчать копії чеків, надані до матеріалів справи.

Крім того, у матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані будь-які докази на підтвердження належного виконання нею умов спадкового договору щодо здійснення обов`язків один раз на місяць прати постільну білизну та один раз на тиждень здійснювати вологе прибирання у квартирі.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється па засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як слідує із пояснень сторін, позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2 дійсно припинили будь-яке спілкування, починаючи з лютого 2019 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачкою безпідставно не виконуються умови спадкового договору.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 1 ст. 1308 ЦК України, передбачено, що спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Аналогічне положення закріплено також у п. 10 спадкового договору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями ст. 651 ЦК України, частиною 2 якої визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що починаючи з лютого 2019 р. відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені спадковим договором, не турбується станом здоров`я ОСОБА_1 , не відвідує її, не купує продукти харчування, не забезпечує її належним лікуванням, не надає жодних побутових послуг (прання, прибирання тощо).

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень спадкового договору від 23.02.2015 р., виконання обов`язків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного письмового звернення відчужувача.

З урахуванням наведеного, оскільки ст.ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обов`язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов`язків, він наділяється лише правом вимоги, тому саме набувач повинен довести належне виконання ним зобов`язань за договором.

В той же час, суд зауважує, що належне виконання набувачем своїх зобов`язань у судовому засіданні не знайшло будь-якого підтвердження.

Крім того, згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, пояснення сторін та враховуючи, що відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, при цьому фактичні дії щодо визнання позову відповідачкою не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси третіх осіб, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому витрати із сплати судового збору суд залишає за позивачем за його власним бажанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 651, 1302, 1305, 1308 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 206, 258-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору задовольнити.

Розірвати спадковий договір укладений 23 лютого 2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНКОКПП: НОМЕР_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В. за реєстровим номером № 3-214.

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору, у розмірі 768,40 грн., сплачені позивачкою при зверненні до суду, та витрати на правничу допомогу, покласти наОСОБА_1 за її згодою.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Тюлюнова