Єдиний унікальний номер: 223/197/19
Провадження номер: 2-о/223/56/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, сумісного проживання та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця більше 38 років проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, між заявницею та ОСОБА_2 04.04.1981 року було укладено шлюб, а 07.12.1999 року останні розлучились, однак після розлучення продовжували проживати разом. Зазначене розірвання шлюбу не мало жодного значення, весь час, починаючи з 1981 року заявниця та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , останні піклувались один за одним, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а пенсійні виплати ОСОБА_2 були постійним основним джерелом для їх існування. Встановлення факту проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з заявницею необхідно останній для оформлення пенсійного забезпечення. Тому, заявниця просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_1 .

Пізніше на адресу суду від заявниці надійшло письмове клопотання про збільшення вимог заяви, згідно з якою остання просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 проживала сумісно з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні 06 листопада 2019 року вимоги заяви підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві та клопотанні про збільшення вимог заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 06 листопада 2019 року пояснила суду, що працювала разом з заявницею та є її сусідкою. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Показала суду, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні 06 листопада 2019 року в якості свідка ОСОБА_5 показала суду, що є сусідкою заявниці та знайома з останньою близько тридцяти років. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю я чоловік та дружина, вели спільний побут, мали спільний бюджет. Пояснила суду, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 , розмір доходу якого був більшим ніж розмір доходів заявниці.

Після оголошеної судом перерви, заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові заяві, якими просили суд розгляд справи завершити за їх відсутності, вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця у період з 04 квітня 1981 року по 07 грудня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 03 березня 2018 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 07 грудня 1999 року (а.с. 6, 7, 27, 28).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 16 березня 1990 року та НОМЕР_4 від 19 жовтня 1981 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох спільних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно (а.с. 12, 33, 34).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 30).

Заявниці було відмовлено Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №762 від 03 липня 2019 року, у зв`язку з тим, що пенсія по втраті годувальника призначається, зокрема, непрацездатній дружині, однак шлюб між заявницею та ОСОБА_2 було розірвано. Окрім того, наданими ОСОБА_1 документами не підтверджено факт спільного проживання і знаходження на повному утриманні померлого (а.с. 67, 74).

Згідно копії паспорта заявниці серії НОМЕР_6 , виданого 18 лютого 2002 року Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 з 11.03.1989 року по 07.06.2002 року та з 17.03.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11, 31-32).

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 , виданого 10 січня 2000 року Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, останній з 12.03.2014 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 29).

Згідно акту про фактичне проживання №3 від 30 січня 2019 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кристал-Вугледар», ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , де фактично мешкав та помер ОСОБА_2 (а.с. 5, 25).

Відповідно до довідки №2 від 30 січня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Кристал-Вугледар», за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав та не був зареєстрований ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_2 разом з останнім спільно проживала ОСОБА_1 , яка перебувала на утриманні ОСОБА_2 (а.с. 4, 26).

Згідно договору-замовлення на організацію та проведення поховання №20 від 17.01.2019 року, заказ-рахунку, накладної від 04 лютого 2019 року, довідки №17 від 18.01.2019 року, виданої КП «Благоустрій» Вугледарської міської ради», заявниця організовувала та оплачувала поховання ОСОБА_2 на кладовищі та встановлення пам`ятника на кладовищі (а.с. 13, 14, 15, 35, 36, 40).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12.02.2019 року остання висловлювала прохання щодо залишення для неї місця поряд з чоловіком ОСОБА_2 на Вугледарському міському кладовищі (а.с. 16, 37).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 від 19.12.2018 року заявниці є пенсіонером та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсійної виплати останньої станом на січень 2019 року складав 2151,37 гривень, що підтверджується довідкою про доходи №3773 4770 4726 3718 від 03.07.2019 року, виданої Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 18, 38, 76).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_9 від 05.03.2002 року ОСОБА_2 починаючи з 01.01.2002 року був пенсіонером за віком та отримував пенсію, щомісячний розмір якої станом на січень 2019 року складав 10194,96 гривень, що підтверджується довідкою №175 від 10.07.2019 року, виданою Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 17, 38, 78).

Відповідно до довідки про доходи №122 від 12.07.2019 року, виданої Вугледарським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_2 одержував страхові виплати, щомісячний розмір яких становив 1467,83 гривень (а.с. 75).

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що заявниця спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , як жінка та чоловік, а пенсійні виплати останнього, були для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя ( ч. 2 ст. 21 СК України).

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків.

З огляду на викладене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та покази свідків, суд приходить до переконання, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, вони спільно проживали, мали спільний побут та бюджет, несли спільний тягар по утриманню майна, піклувались один про одного. Тому, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині визнання факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 07 грудня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, та факту сумісного проживання заявниці з ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж визначені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, сумісного проживання та перебування на утриманні, - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без шлюбу у період з 07 грудня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.