Справа № 444/2015/19
Провадження № 2/444/1213/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

08 жовтня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Жовківського району, 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна про визнання права власності на нерухме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, мотивує тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям.

ОСОБА_2 був забудівником житлового будинку по АДРЕСА_2 на підставі рішення райвиконкому депутатів трудящих від 17.10.1956 р. № 341.

Зазначає, що за життя батьки збудували житловий будинок АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується витягом. Прізвище « ОСОБА_1 » змінила на « ОСОБА_1 » у зв`язку з одруженням.

Крім цього зазначає, що після смерті батьків залишилось наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , який вони збудували за час шлюбу. Батьки за життя заповіту не складали. До смерті батька мама проживала разом з ним і вели спільне господарство.

Вказує, що за життя батько ОСОБА_2 , права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував.

Крім цього вказує, що звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки батько такого права належним чином не зареєстрував.

Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак подала до суду клопотання в якому просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Представники відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, представником третьої надіслано до суду лист про розгляд справи у відсутності свого представника.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був забудівником житлового будинку по АДРЕСА_2 на підставі рішення райвиконкому депутатів трудящих від 17.10.1956 р. № 341. За життя батьки позивача збудували житловий будинок АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується витягом. Прізвище « ОСОБА_1 » змінила на « ОСОБА_1 » у зв`язку з одруженням.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що після смерті батьків позивача залишилось наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , який вони збудували за час шлюбу. Батьки за життя заповіту не складали. До смерті батька мама проживала разом з ним і вели спільне господарство.

Довідкою Куликівської селищної ради від 31.01.2019 року № 220 стверджується, що позивач проживала разом зі своєю мамою до дати смерті і вели спільне господарство.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Окрім цього судом встановлено, що за життя батько позивача, ОСОБА_2 , права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки батько позивача такого права належним чином не зареєстрував.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

А тому враховуючи все вище викладене, суд приходить до переконання, що позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на не нерухоме майно в порядку спадкування після смерті свого матері. Саме через цю обставину вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2019 року.