ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/130/19 Номер провадження 22-ц/814/2634/19Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів:Панченка О.О.., Пікуля В.П.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невиплачену заробітну плату

за апеляційною скаргою директора ПрАТ " БУ-9 "Полтаванафтогазбуд"- Рижонкова В.В.

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд" на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 75939,90 грн., та компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 8817, 50 грн., а всього - 84757,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 30 квітня 2018 року її було звільнено з підприємства за власним бажанням. Проте, всупереч вимогам 116 КЗпП України з нею не було проведено належного розрахунку. Заборгованість із заробітної плати було стягнуто судовим наказом від 30.05.2018 року, який був виконаний відповідачем лише 13 вересня 2018 року. З урахуванням викладеного прохала стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також, вказувала, що відповідач мав перед нею заборгованість по заробітній платі з січня 2015 року по день звільнення в сумі 47790,88 грн, тому з відповідача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 8 817,50 грн., що передбачено Законом України № 2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» . Також прохала поновити строк на подання даного позову, оскільки зв`язку з хворобою не мала можливості звернутися з відповідними вимогами до суду.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2019 рокупоновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за невиплачену заробітну плату - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд"на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 84 757, 40 гривень, з яких: 75 939, 90 гривень - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 8 817, 50 гривень - компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд"на користь держави судовий збір в сумі 847,57 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач, в зв`язку з чим директор підприємства оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції вірно встановивши середньоденний заробіток позивача, прийшов до помилкового висновку в частині періоду нарахування середнього заробітку, оскільки такий строк необхідно обраховувати з моменту звільнення позивача по день фактичної виплати такої заборгованості. Розмір стягнутої компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату відповідачем не оспорюється. Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено строк позивачу на звернення до суду з відповідним позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказала, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін. Також, вказує, що судом правомірно поновлено їй строк на звернення до суду, оскільки вона є інвалідом третьої групи та перебуває на обліку у лікаря онколога, що позбавило її можливості своєчасно звернутися до суду про захист свого порушеного права.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 23.09.2014 року працювала в Приватному акціонерному товаристві «Будівельне управління № 9 «Полтаванафтогазбуд» на посаді інженера ОП та ТБ, з 11.08.2016 року на посаді інженера з ОТІ та ТБ за сумісництвом, а з 03.02.2017 р. на посаді інженера з ОП та ТБ за основним місцем роботи /а.с.14/.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами у справі, при звільнені 30.04.2018 року з ОСОБА_1 не проведений належний розрахунок, заборгованість по заробітній платі складала 9745,65 грн. та 38045.23 грн відповідно до займаних посад.

Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління № 9 «Полтаванафтогазбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 47790, 88 грн. за нараховану, але не сплачену суму заробітної плати.

Вказаний судовий наказ виконано відповідачем в повному обсязі 18 вересня 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивача. При цьому при розрахунку розміру компенсації відповідно до ст.117 КЗпП України, суд першої інстанції для обчислення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніпроводив обрахування починаючи з січня 2015 року - початку виникнення заборгованості по заробітній платі.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині розрахунку середнього заробітку з наступних підстав.

Відповідно до статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тобто положення статті 117 КЗпП України передбачає відповідальність працедавця за затримку розрахунку саме при звільнені.

Відтак, кількість робочих днів у період затримки розрахунку при звільненні з 30.04.2018 року по 13.09.2018 рік складає 94 робочих днів.

Колегія суддів погоджується з розрахунком позивача щодо розміру середньоденного заробітку в сумі 102, 65 грн., оскільки розрахунок проведений у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, та в свою чергу, не оспорюється відповідачем у справі.

Таким чином, компенсація за затримку розрахунку при звільненні позивача має становити 9649,10 грніз розрахунку: 102, 65 грн(середньоденний заробіток) х 94 робочих дні.

Крім того, порушене права позивача на своєчасну виплату заробітної плати, з часу затримки виплати з січня 2015 року по день її фактичної виплати підлягає захисту шляхом застосування компенсаційних витрат, передбачених Законом України № 2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»

Розмір компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 8817,50 грн., не оспорюється відповідачем, тому відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для поновлення строку позивачу для звернення до суду з позовом про стягнення компенсаційних виплат, оскільки позивач перебуває на обліку лікаря онколога, та в зв`язку з незадовільним станом здоров`я остання була позбавлена можливості своєчасно звернутися про захист своїх порушених прав.

В апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції у цій частині позовних вимог.

Стягнутий з відповідача судовий збір, який підлягав сплаті за подання позову до суду зменшенню не підлягає, оскільки судом встановлено порушення трудового законодавства.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про зміну рішення суду в частині розміру компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Керуючись ст.367, ст374 ч.1 п.2, ст376 ч.1 п.п.3,4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу директора ПрАТ " БУ-9 "Полтаванафтогазбуд"- Рижонкова В.В. -задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2019 рокузмінити в частині стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства " Будівельне управління №9 "Полтаванафтогазбуд" на користь ОСОБА_1 з 75939,90 грн. до 9649,10 грн. без врахування сум обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року

Головуючий суддя: __________ Т.В. Одринська

Судді: _______________ О.О.Панченко _______________ В.П.Пікуль