ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/297/19

провадження № 22-ц/4809/1377/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Авраменко Т.М., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Іващенко В.М. від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю,-

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 16 липня 2005 року з ОСОБА_1 перебувала в зареєстровану шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2010 року між ними розірвано та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час розмір отриманих нею на утримання дитини складає 583,20 грн. З 2015 року син є дитиною інвалідом до 18 років і потребує постійного лікування, у зв`язку з чим вона вимушена нести додаткові витрати на лікування. За період з листопада 2018 року по 02 лютого 2019 року нею були понесені додаткові витрати на лікування, медичне обстеження та догляд за дитиною інвалідом в розмірі 8 591,43 грн.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача на її користь понесену суму додаткових витрат на утримання дитини.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4295,72 грн. в рахунок відшкодування Ѕ частини додаткових витрат на лікування дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача в межах суми 3 172,05 грн. Зокрема, вказує, що понесені позивачем додаткові витрати на суму 1956, 85 грн. недоведені належними доказами, а витрати в сумі 290,48 грн. понесені, у зв`язку з придбанням квитків на автобус сполученням Кропивницький Світловодськ, не є додатковими витратами на лікування. Відсутні докази, що проведення магнітно-резонансної томографії (МРТ) здійснювалось саме сину, а не позивачці. В призначеннях лікаря відсутній медичний препарат «Ламіктал», тому кошти на його придбання не можуть вважатись додатковими витратами на лікування сина. Також вважає, що суд першої інстанції повинен був стягнути з нього судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а не в поновному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_4 /а.с.6/.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь позивача на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку /а.с.8/.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 2007 р.н., призначена державна соціальна допомога як дитині - інваліду до 18 років, державну соціальну допомогу продовжено до 01.11.2019 року /а.с.7/.

Із інформації, яка міститься у довідці відділу державної виконавчої служби від 21.01.2019 за вих. № 756, вбачається, що щомісячний розмір нарахованих аліментів на утримання сина становить 583, 20 грн., які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 /а.с.9/.

Із консультативного висновку Світловодської ЦРЛ від 02.11.2015 року, від 01.11.2017 року, виписки з медичної карти, висновку лікаря невролога слідує, що дитина, ОСОБА_3 , має захворювання - епілепсія та потребує індивідуальної форми навчання, перебуває на D обліку, продовження прийому медичних препаратів.

У зв`язку з цим, позивач понесла у період з 12.11.2018 року по 20.01.2019 року додаткові витрати на лікування сина в сумі 8 591,43 грн., що підтверджується наданими нею платіжними документами.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Отже, встановивши дані обставини справи та виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 4295,72 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при визначені загальної суми додаткових витрат помилково врахував витрати в сумі 656,85 грн. на придбання медичного препарату «Ламіктал», оскільки він не призначався лікарем, спростовуються матеріалами справи, а саме копією медичної картки ОСОБА_5 , а також випискою з медичної картки /а.с.17, 11/. ОСОБА_6 , вказаний як засіб лікування (а.с.11) є аналогом ламікталу.

Посилання відповідача на відсутність доказів про те, що проведення магнітно-резонансної томографії (МРТ) здійснювалось саме сину, а не позивачці спростовується Довідкою директора ТОВ «МДЦ «АЙ ЕР ЕС» Яковенко Є.П. (а.с. 112) про те, що ОСОБА_3 2007 р.н. проходив 12.11.2018 року обстеження головного мозку, сплативши 1300 грн. за послугу.

Також не заслуговують на увагу суду доводи скарги про те, що витрати в сумі 290,48 грн. понесені, у зв`язку з придбанням квитків на автобус сполученням Кропивницький Світловодськ, не є додатковими витратами на лікування.

Проте, доводи відповідача про стягнення судових витрат колегія суддів вважає обгрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволенні судом першої інстанції частково, а позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до закону, тому оскаржуване рішення необхідно змінити в частині вирішення питання про судові витрати шляхом зменшення суми судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2019 року змінити в частині вирішення питання про судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: