Справа № 288/1620/19
Провадження № 2-о/288/62/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Попільнянського РВ ДРАЦС - Горбатюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до Попільнянського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що вона є внутрішньо - переміщеною особою внаслідок бойових дій на території Донецької області, на даний час проживає в АДРЕСА_1 , місце проживання її зареєстроване в АДРЕСА_2 .

Заявник проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В жовтні 2019 року вона разом із чоловіком поїхали до міста Харцизьк Донецької області на день народження внучки, яка там проживає разом із дочкою. Під час перебування на вказаній території в чоловіка трапився інсульт, і 17.10.2019 року він знаходячись в лікарні, помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 170 видане 17.10.2019 року центральною міською лікарнею № 1 м. Харцизька.

Заявник поховала чоловіка на території кладовища в смт. Горне розташованого на території міста Харцизьк Донецької області.

Звернувшись до Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з метою реєстрації смерті чоловіка, заявник отримала відмову, оскільки пред`явлені нею документи видані незаконним державним утворенням, так званою «ДНР».

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-УІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом.

Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Встановлення вказаного факту не пов`язане із вирішенням спору про право.

Заявник просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харцизьк Донецької області, Україна, у віці 64 роки.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог.

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу виданого 07 травня 1975 року Зуєвською селищною радою міста Харцизьк, ОСОБА_2 07 травня 1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « ОСОБА_4 », запис за № 21.

Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 84 та № 85 від 07 листопада 2016 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка селища Бочати, Беловського району, Кеміровської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Торез Донецької області, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 170 від 17 жовтня 2019 року виданого Центральною міською лікарнею № 1 м. Харцизьк, Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харцизьк Донецької області. Дана інформація підтверджується також Довідкою про причину смерті.

Як вбачається з свідоцтва про захоронення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 похоронений 18 жовтня 2019 року на кладовищі в смт. Горне, яке знаходиться на території міста Харцизьк, на дільниці № 6 а, місто № 6.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 18 жовтня 2019 року відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті ДНР місто Харцизьк, про що складений актовий запис про смерть № 934.

Заявник ОСОБА_1 похоронила свого чоловіка ОСОБА_2 за власні кошти, що підтверджується накладною від 17 жовтня 2019 року виданої ФОП ОСОБА_5 .

Як вбачається з Відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 417/9.12-60 від 05 листопада 2019 року виданої Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харцизьку Донецької області, так як у заявника відсутній документ, який може бути підставою для державної реєстрації смерті.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово купованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджених розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Харцизьк Донецької області відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Кабінетом Міністрів України 07 листопада 2014 року була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4 вищевказаного Закону України, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина; правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно частини 4 статті 49 ЦК України реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до Закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Згідно розділу 1 абзацу 2 пункту 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, із змінами від 18.10.2019 року, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Заявник є дружиною померлого, проживає в смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області та має намір зареєструвати смерть свого чоловіка ОСОБА_2 у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харцизьк Донецької області, помер ОСОБА_2 та його там було поховано. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її чоловіка.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; статтею 49 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харцизьк Донецької області, у віці 64 роки.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник