ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 201/15730/15

провадження № 61-20516 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «УкрСиббанк»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року в складі судді Черновського Г. В. та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року в складі колегії суддів Каратаєвої Л. О., Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Укрсиббанк» провизнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 25 лютого 2008 року.

До матеріалів вказаної цивільної справи банк долучив копію кредитного договору, яким передбачена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 11,9% річних. Посилаючись на те, що підписував з позивачем кредитний договір, яким передбачено 4 %, а не 11,9 % річних за користування кредитними коштами, просив визнати договір недійсним.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження доводів позовної заяви.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначив, що суд не сприяв йому у наданні доказів на підтвердження позовних вимог.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 25 лютого 2008 року уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав від банку 35 000 доларів США кредиту строком на 252 місяці зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом.

16 квітня 2009 року сторони підписали Додаткову угоду №1, відповідно до якої домовилися про зміну розміру ануїтетного платежу за Договором.

Позичальник підписав графік платежів, який є невід`ємною частиною договору.

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 ознайомився з позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» та переконаний, що не підписував кредитний договір у тій редакції, яку надав банк, у зв`язку з чим просить визнати недійсним кредитний договір № 0 від 25 лютого 2008 року.

Свого екземпляру кредитного договору ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надав.

У ході розгляду справи в апеляційному суді за клопотанням представника позивача призначена судова почеркознавча експертиза та витребувані документи з банку. Апеляційний суд 20 грудня 2016 року та 25 січня 2017 року надсилав позивачу копію рахунку на оплату експертизи, яка ним не була сплачена, у зв`язку з чим справу повернуто до суду без проведення судової почеркознавчої експертизи.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення в повній мірі відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення обставин позову, які ніяким чином не підтверджені. Доводи позивача про те, що не мав змоги оплатити почеркознавчу експертизу, про проведення якої заявляв клопотання, оскільки не отримав рахунок для сплати, не заслуговують на увагу та спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами, який двічі надсилав копію відповідного рахунку на адресу позивача.

Оскільки позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій обґгрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук