Справа № 462/5589/18 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/1956/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів:Бойко С.М., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. звернулась до суду із поданням про примусове проникнення на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 для виконання постанови Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі №462/5589/18 згідно якої вирішено передати транспортний засіб «Nissan» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 04 березня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника задоволено.

Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівні на примусове проникнення на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 з метою примусового виконання постанови Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, якою постановлено передати транспортний засіб «Nissan» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

Ухвалу суду оскаржила Стецюк ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та безпідставною. Звертає увагу, що в постанові Львівського апеляційного відсутні відомості, які б могли ідентифікувати певну особу, яка зобов`язана вжити заходи визначені та встановлені судом. Таким чином, приватний виконавець на власний розсуд та за відсутності належних підстав встановила, що боржником за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_1 . Стверджує, що у ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» чітко зазначено, що у виконавчому документі має бути зазначено серед іншого прізвище, ім`я та по батькові боржника, дата народження, місце проживання чи перебування. Постанова Львівського апеляційного суду про забезпечення позову є виконавчим документом в розумінні ст.157 ЦПК України та в ній відсутні відомості про боржника, відтак відкривши виконавче провадження, приватний виконавець вийшла за межі своїх повноважень. Крім цього, зазначена постанова оскаржена до касаційної інстанції та ухвалою від 17 травня 2019 року відкрито касаційне провадження. Зазначає, що земельна ділянка до якої приватному виконавцю надано доступ не належить Стецюк Г.В., а тому постановляючи дану ухвалу, суд порушив права третіх осіб. Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 травня 2019 року.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до ст.372 ч.2 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ст. 247 ч.2 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що у провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2018 року скасовано ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 13 вересня 2018 року, заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Вирішено передати транспортний засіб « Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що знаходиться за адресою м.Львів вул.. Конюшинна,15.

Із матеріалів справи та подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. встановлено, що 28 березня 2019 року приватним виконавцем Ільчишин Л.Я. винесено постанову серія ВП № 58749146 про відкриття виконавчого провадження. Боржником за даним виконавчим провадженням є ОСОБА_1

Боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

02 березня 2019 року, 11 квітня 2019 року сторонам виконавчого провадження приватним виконавцем направлялися повідомлення про проведення виконавчих дій 18 квітня 2019 року, які були отримані боржником ОСОБА_1 16 квітня 2019 року. Добровільно постанову Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року боржник ОСОБА_1 не виконала.

29 березня 2019 року, 18 квітня 2019 року приватним виконавцем були здійснені виходи за адресою АДРЕСА_1 , однак проникнути на територію будинковолодіння не виявилося можливим про що у присутності понятих складені державні акти.

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції правильно визначився із процесуальним порядком виконання судового рішення та враховуючи норми Закону «Про виконавче провадження» прийняв законне рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законів органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.п.4, 13 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача, рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до статті 439 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла та іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за подання державного виконавця, приватного виконавця.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності ідентифікуючих даних у постанові апеляційного суду від 04 березня 2019 року, суд зазначає, що такі дані наявні у матеріалах виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення прав третіх осіб не підтверджені належними та допустимими доказами, відтак суд не приймає їх до уваги.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для її скасування суд не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 439 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

Р.В.Савуляк