КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №368/974/19 Головуючий у І інстанції Іванюта Т.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 12 серпня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Наталія Олександрівна, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд першої інстанції визнати недійсними договори дарування нерухомого майна.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про відкриття провадження не дотримався правил підсудності, оскільки позивач у справі ОСОБА_4 , який є кредитором спадкодавця ОСОБА_6 , звернувся з позовом про визнання недійсними правочинів до відповідачів, які є спадкоємцями ОСОБА_6 , а відповідно до положень ст. 30 ЦПК України позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцем знаходження спадкового майна або його основної частини.

Єдиним спадковим майном ОСОБА_6 є автомобіль, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що спір виник з приводу нерухомого майна.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

На адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 , в якому зазначено, що до спірних правовідносин слід застосовувати правила виключної підсудності, оскільки позови що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються судом за місцем знаходження такого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 . заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що при вивченні матеріалів справи було встановлено відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є договір дарування житлового будинку загальною площею 248,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 13 травня 2019 року, договір дарування земельної ділянки площею 0,1126 га кадастровий номер :01:310:0018, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 13 травня 2019 року; договір дарування ј квартири АДРЕСА_2 від 15 травня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При вирішенні питання про відкриття провадження суди мають враховувати роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в Постанові Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року.

Так, відповідно до п.п. 42, 43 вказаної Постанови Пленуму, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Отже, з урахуванням наведених норм права та заявлених позовних вимог щодо визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними, судом першої інстанції було вірно застосовано положення ст. 30 ЦПК України щодо виключної підсудності даного спору, оскільки позов виникає з приводу нерухомого майна, основна частина якого знаходиться саме в Кагарлицькому районі Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду про відкриття провадження з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 12 серпня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Наталія Олександрівна, про визнання правочинів недійсними залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: