П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування жилим приміщенням у квартирі,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2002 року, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою, їй належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , інша 1/2 частина цієї квартири належить відповідачу ОСОБА_2 Квартира має загальну площу 85,4 кв.м. і складається з трьох житлових кімнат площею 15,3 кв.м., 19,6 кв.м., 21,8 кв.м. та підсобних приміщень: кухні, санвузла, коридору, має всі зручності (газопостачання, гаряче та холодне водопостачання, каналізація, опалення, електропостачання).

Вказує, що відповідач в квартирі не проживає, до житлово-експлуатаційної контори правовстановлюючих документів не подавав, оплату за житлово-комунальні послуги не виконує і має борг у розмірі 18728 грн. З приводу користування квартирою між ними постійно виникають спори та конфлікти. Зокрема, відповідач без її згоди неодноразово надавав у користування спірну квартиру невідомим їй особам, які вживали спиртні напої, погрожували фізичною розправою і провокували бійку, виганяли її з квартири, зламали меблі, замки дверей кімнат, пошкодили сантехнічне обладнання, пообрізали труби, здійснювали крадіжку її особистих речей, документів, відповідач також застосовував до неї фізичну силу, висловлював в її бік образи нецензурною лайкою. З приводу зазначених фактів вона зверталася до правоохоронних органів із заявами та з приводу обрізання труб до ЖЕКу. За таких обставин вважає за необхідне на підставі ст.358 ЦК України встановити порядок користування квартирою в судовому порядку.

З огляду на те, що спірна квартира належить сторонам по 1/2 частині кожному та враховуючи розмір житлової площі квартири, який становить 56,7 кв.м., просила встановити

- 2 -

порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши їй у користування жилу кімнату площею 19,6 кв.м., жилу кімнату площею 15,3 кв.м. виділити у користування відповідача, а жилу кімнату площею 21,8 кв.м. та підсобні приміщення (кухню, санвузол, коридор) залишити в загальному користуванні.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким її позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосуванням судом норм матеріального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що має місце поділ спільної власності, в той час як її позовні вимоги стосуються встановлення порядку користування нерухомим майном, що не одне і те ж. Окрім того суд не врахував, що запропонований нею порядок користування квартирою відповідає розміру часток сторін у праві власності і права співвласників не порушуються.

Відзив відповідача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу не надійшов.

Позивачка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала, надалі подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки 23 жовтня 2019 року, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках.

Позивачка є власником 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2002 року, що стверджується свідоцтвом, виданим Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою (а.с.6).

Відповідач є власником 1/2 частини квартири на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 2012 року, що стверджується витягами з реєстру права власності від 15 вересня 2017 року та від 10 жовтня 2019 року (а.с.7,113-117).

Спірна квартира має загальну площу 85,4 кв.м. і складається із трьох житлових кімнат: площею 15,3 кв.м., яка є обособленою, 19,6 кв.м. та 21,8 кв.м., які є суміжними та

- 3 -

підсобних приміщень: кухні, санвузла, коридору, має всі зручності (газопостачання, гаряче та холодне водопостачання, каналізація, опалення, електропостачання).

Також судом встановлено, що між сторонами виникають спори і конфлікти щодо користування вказаною квартирою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що запропонований позивачкою порядок користування квартирою є порушенням ст.319 ЦК України.

При цьому суд виходив з того, що порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення є відособленими та за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі, водночас за запропонованим позивачкою порядком користування квартирою одному співвласнику виділяється окрема кімната, а іншому - суміжна. Окрім того, має місце перевищення площі на 4,3 кв.м.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Як вище вказувалося спірна квартира складається із трьох житлових кімнат: окремої площею 15,3 кв.м. і суміжних площею 21,8 кв.м., з якої мається вхід до іншої площею 19,6 кв.м., і яка у свою чергу є окремою кімнатою, якою може користуватися особа. За таких обставин виділення співвласникам квартири окремих кімнат, а саме: позивачці кімнати 19,6 кв.м., а відповідачу 15,3 кв.м. ніяким чином не порушує прав співвласників та вимог закону.

При цьому посилання суду на неможливість виділення у користування суміжної кімнати 19,6 кв.м. необгрунтовані, оскільки при визначенні порядку користування неможливим є виділення одному із співвласників саме прохідної кімнати (через яку є вхід до іншої, що унеможливлює обособлене користування), чого в даній справі не встановлено, бо прохідною є кімната 21,8 кв.м., яку пропонується залишити у спільному користуванні сторін.

Окрім того, кімнату розміром 19,6 кв.м., яка сполучається із прохідною, просить виділити їй позивачка, що є її повноваженнями як власника і у свою чергу свідчить про відсутність порушення її прав з цього приводу.

Необгрунтовані і посилання суду на те, що перевищення площі на 4,3 кв.м. перешкоджає встановленню порядку користування і є порушенням ст.319 ЦК України.

В даному випадку має місце не поділ майна в натурі, як помилково вважав суду, а лише встановлення порядку користування і відсутність кімнат, які за розміром ідеально відповідають часткам сторін у праві власності не перешкоджає встановленню порядку користування, оскільки частки сторін у праві власності не змінюються і це не веде до утиснення прав власника. Це по-перше.

По-друге, суд невірно обрахував перевищення площі у частках права власності сторін.

Загальна площа житлових приміщень у квартирі становить 56,7 кв.м., отже на кожного із співвлаників припадає по 28,35 кв.м.

За запропонованим позивачкою варіантом користування квартирою їй виділяється кімната площею 19,6 кв.м. та 10,9 кв.м. (половина від площі кімнати 21,8 кв.м., яка залишається у спільному користуванні), що загалом складає 30,5 кв.м. і лише на 2,15 кв.м. перевищує частку належну їй частку у жилій площі 28,35 кв.м., а не на 4,3 кв.м., як помилково вважав суд.

І по-третє, виділення одному із співвласників у користування кімнати, яка перевищує площі на 2,15 кв.м. з огляду на загальну площу квартири ніяким чином не порушує прав власників та вимоги ст.358 ЦК України.

- 4 -

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матеріалах справи та ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав.

Відповідно до положень ст.317, 319 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Оскільки судом встанволено, що сторони є співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках і мають право на встановлення порядку користування квартирою, а також враховуючи, що запропонований позивачкою порядок коористування жилою площею не порушує вимог закону та прав сторін, колегія суддів задовольнє вимоги та встановлює наступний порядок, користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачці виділяється у користування жила кімната площею 19,6 кв.м., жила кімната площею 15,3 кв.м. виділяється у коирстуавння відповідача, жила кімната площею 21,8 кв.м. та підсобні приміщення (кухню, санвузол, коридор) суд залишає у спільному користуванні сторін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 червня 2019 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задоволити. Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в обособлене користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 19,6 кв.м., ОСОБА_2 виділити в обособлене користування жилу кімнату площею 15,3 кв.м., жилу кімнату площею 21,8 кв.м. та підсобні приміщення (кухню, санвузол, коридор)

- 5 -

залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1826,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: