Справа № 237/713/19
Провадження № 2/237/630/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

при секретарі Мережко М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Військово-цивільна адміністрація м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою документів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

19 червня 1968 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивачем) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташовано у АДРЕСА_1 , який було посвідчено нотаріусом Донецької державної нотаріальної контори.

Під час проведення АТО у місті Красногорівка вказаний житловий будинок позивача було пошкоджено внаслідок обстрілів. Під час останнього обстрілу будинок позивача було в значній мірі зруйновано, виникла пожежа, в результаті якої оригінали документів в тому числі документів на житловий будинок було знищено вогнем.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач позбавлений можливості зареєструвати даний будинок у БТІ, та фактично вільно розпоряджатись майном на власний розсуд.

Позивач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

Представник третьої особи ВЦА м. Красногорівка до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень до позову не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із копії договору, 19 червня 1968 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташовано у АДРЕСА_1 , який було посвідчено нотаріусом Донецької державної нотаріальної контори і зроблено відповідний запис у реєстрі за номером № 2942.

Вказаним житловий будинок складається з загальної площі - 52,6 м.2, житлової площі - 24,8 м.2 та вспоміжної (підсобної) площі - 27.8 м.2 що підтверджується копією технічного паспорту на вказаний будинок, який було складено 23.11.2012 року РКП -Мар`їнське бюро технічної інвентаризації.

З акту обстеження технічного стану приватного житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що постраждав внаслідок бойових дій на території м. Красногорівка від 14.03.2017 р., складений Військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка, вбачається, що даний будинок було пошкоджено внаслідок обстрілів 10.03.2017 року. Від попадання снаряду в середині будинку виникла пожежа.

З акту обстеження технічного стану приватного житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що постраждав внаслідок бойових дій на території м. Красногорівка від 08.02.2017 р., складений Військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка, вбачається, що даний будинок було вдруге пошкоджено внаслідок прямого попадання.

Відповідно до статті 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 86 ЦК Української PCP (яке існувало у період спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. У 1968 році, питання набуття права власності регулювались Указом Президії верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» Згідно з положеннями якого, перехід права власності відбувався у тому числі, після вчинення нотаріального правочину купівлі-продажу будинку. Згідно зі статтею 1 вказаного Указу кожен громадянин або громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти, як у місті так і поза містом.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно,що (виникли до набрали чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом,за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке це передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державно реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як інструкція Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29 липня 1959 року «Про порядок реєстрації у містах і селищах міського типу Української PCP» Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель; споруд, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації, до моменту набуття чинності ЦК України та ЗК України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на зазначене, у Позивача не має жодної можливості підтвердження свого права власності на вказаний житловий будинок, оскільки його право власності не зареєстровано у відповідному реєстрі, а оригінали документів знищені.

Зазначені обставини унеможливлюють право позивача вільно розпоряджатись майном на власний розсуд. Тобто порушують його право власності передбачене і Конституцією України і Цивільним Кодексом України.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, відповідач та третя особа не заперечили проти задоволення позовних вимог, право власності позивача на майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись ст. 392 Цивільного кодексу України, ст..ст. 10,60,209,212-215,280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Військово-цивільна адміністрація м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою документів.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою - АДРЕСА_2 , який складається з загальної площі - 52,6 м.2 житлової площі - 24,8 м.2 та вспоміжної (підсобної) площі - 27,8 м.2 та має наступні технічні характеристики: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а-11 - прибудова, а-111 - прибудова, В-1 гараж, Г-1 літня кухня, Д-1 погріб, Е-1 - душ літній, У-1 - вбиральня, Ж-1 -сарай.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Донецький апеляційний суд через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько