Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 752/20346/15-ц

провадження № 61-19727св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд») про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав.

Позовна заява мотивована тим, що 05 грудня 2013 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу майнових прав № 3934/РН-К, відповідно до якого відповідач продав йому майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 770 808,15 грн.

На виконання умов договору від 05 грудня він сплатив відповідачу 99 % вартості майнових прав у розмірі 763 159,32 грн, а відповідач зобов`язався вчинити дії, направлені на спорудження об`єкта будівництва, та ввести його в експлуатацію до 30 березня 2015 року.

Введення будинку в експлуатацію у строки, передбачені договором від 05 грудня 2013 року, а також на момент звернення до суду з цим позовом, не відбулось.

Згідно з умовами пункту 4.2 договору від 05 грудня 2013 року за неналежне виконання своїх зобов`язань ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» має сплатити покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов`язання.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на свою користь пеню за період з 30 березня 2015 року до 30 березня 2016 року у розмірі 27 780,48 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що його вимоги є необґрунтованими.

Пункт 4.2 договору від 05 грудня 2013 року не може бути застосований за невиконання відповідачем зобов`язання щодо введення об`єкта будівництва в експлуатацію у строк, визначений умовами договору, так як вказане зобов`язання не є грошовим, а тому за його виконання сплата пені не передбачена нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини сторін. Суд першої інстанції вважав, що позивач не виконав належним чином умови договору, оскільки не сплатив 100 % вартості майнових прав, а тому у відповідача не виник обов`язок передати йому майнові права на об`єкт будівництва.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 2 014,312 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року задоволено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 27 779 грн, судовий збір - 535,92 грн, а всього - 28 314,92 грн.

Стягнуто з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що уклавши з позивачем договір купівлі-продажу майнових прав, відповідач взяв на себе не тільки зобов`язання передати покупцеві майнові права на квартиру після отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта, а також й інші зобов`язання, визначені умовами договору, зокрема, вчинити дії, направлені на спорудження об`єкта будівництва, визначивши його характеристики та дату введення в експлуатацію - 30 березня 2015 року.

Вказане зобов`язання відповідачем виконано не було, а тому відповідно до положень статті 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема пунктом 4.2, яким передбачено обов`язок відповідача сплатити пеню.

Короткий зміст доводів касаційних скарг та їх вимог

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував факт сплати позивачем лише 99 % вартості майнових прав на квартиру, тобто позивач не виконав своїх зобов`язань за договором від 05 грудня 2013 року у повному обсязі. Також суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки умовам та строку настання зобов`язань відповідача за цим договором.

Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору у відповідача відсутні будь-які грошові вимоги чи зобов`язання перед позивачем, а тому нарахування пені є незаконним.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзиву на касаційну скаргу від ОСОБА_1 до судуне надходило.

Надходження справи до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року і витребувано із Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року цивільну справу № 752/20346/15-ц.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року цивільну справу № 752/20346/15-ц передано до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, що 05 грудня 2013 року між ОСОБА_1 (покупець) та ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (компанія) укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 3934/РН-К, на підставі якого ОСОБА_1 придбав у відповідача майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.1 договору від 05 грудня 2013 року сторони погодили, що вартість майнових прав на квартиру складає 770 808,15 грн.

Покупець зобов`язався здійснити оплату 99 % вартості майнових прав у розмірі 763 159,32 грн протягом шести банківських днів після підписання договору у строк до 13 грудня 2013 року. Решту вартості майнових прав на квартиру, що залишилися неоплаченими, покупець оплачує після обмірів органом, що проводить технічну інвентаризацію, та отримання технічного паспорта на квартиру (пункт 3.2 договору).

Згідно з довідкою ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд»від 15 січня 2014 року позивачем з 06 до 11 грудня 2013 року внесено на рахунок відповідача 763 159,32 грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечувались.

Відповідно до пункту 6.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання перед позивачем вчинити дії, направлені на спорудження об`єкта будівництва, та ввести його в експлуатацію до 30 березня 2015 року.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що за неналежне виконання своїх зобов`язань компанія сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов`язання.

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що відповідачем порушено пункт 6.1 договору купівлі-продажу майнових прав від 05 грудня 2013 року № 3934/РН-К, а саме: не введено в експлуатацію будинок до 30 березня 2015 року, а тому з відповідача на його користь підлягає стягненню пеня за період з 30 березня 2015 року до 30 березня 2016 року у розмірі 27 780,48 грн.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

За правилами частин першої, третьої статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

У пункті 4.2 договору від 05 грудня 2013 року сторони з урахуванням принципу свободи договору вільно, на власний розсуд визначили, що компанія сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов`язання.

У строк, визначений пунктом 6.1 договору, а саме - до 30 березня 2015 року, ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» не ввело в експлуатацію будинок.

Встановивши факт порушення відповідачем умов договору (пункту 6.1), апеляційний суд вважав, що пеня в розмірі 0,01 % за кожен день прострочення має обчислюватись від сплаченої позивачем за договором суми грошових коштів у розмірі 763 159,32 грн, тобто 99 % вартості майнових прав на квартиру.

Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції помилковим.

Відповідно до пункту 4.2 договору розмір пені підлягає обрахунку не від суми сплачених покупцем грошових коштів, а від суми неналежно виконаного компанією зобов`язання. Натомість така сума позивачем не визначена, її розмір належним чином не обґрунтований і доказів на її підтвердження суду не надано.

Умови пункту 6.1 договору, з підстав порушення якого позивач просив стягнути пеню, не містять грошової оцінки (суми) зазначених у ньому зобов`язань.

Апеляційний суд всупереч зазначеним положенням закону та умовам договору не звернув уваги на те, що умови договору не містять положень щодо визначення порядку обрахунку суми пені за прострочення виконання ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд»окремих зобов`язань за договором від 05 грудня 2013 року, у тому числі зобов`язань, які передбачені умовами пункту 6.1 договору, та дійшов необґрунтованого висновку про можливість стягнення суми пені виходячи з розміру оплати 99 % від суми зобов`язання позивача перед ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Суд першої інстанції, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши в сукупності докази, обґрунтовано зазначив, що зобов`язання, передбачене пунктом 6.1 договору купівлі-продажу майнових прав від 05 грудня 2013 року, не є грошовим або майновим зобов`язанням, за неналежне виконання якого передбачено нарахування пені відповідно до умов пункту 4.2 цього договору.

Статтею 413 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових правне є законним і обґрунтованим, а тому відповідно до статті 413 ЦПК України підлягає скасуванню, у той час як рішення суду першої інстанції по суті спору ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права та підлягає залишенню в силі.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, а судовий збір при зверненні до суду з цим позовом він не сплатив, колегія суддів вважає, що з позивача необхідно стягнути у дохід держави 487,20 грн судового збору за подання позову до суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу ПАТ «Холдингова компанія Київміськбуд» задоволено, то з позивача на його користь підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 662,40 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 пені у розмірі 27 779 грн та судового збору у розмірі 487,20 грн скасувати.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» судовий збір у розмірі 662 (шістсот шістдесят дві) грн 40 коп., сплачений за подання касаційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп. за подання позову.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк