ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7358/18 Номер провадження 22-ц/814/1256/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

секретар Григоришина М.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави, ухвалене 22 лютого 2019 року в приміщенні суду в м. Полтава у складі судді Яковенко Н.Л.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними братом та сестрою.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра ОСОБА_3 , яка за життя уклала договір дарування квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 .

Зазначав, що в провадженні Київського районного суду м. Полтави знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання вказаного договору недійсним. Спірні правовідносини допускають правонаступництво, він є правонаступником померлої, але документи, що підтверджують родинні відносини, відсутні.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою.

Рішення суду вмотивоване тим, що докази у справі в їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 , просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме задоволення позову всупереч відсутності доказів, які б достовірно підтверджували споріднення позивача та ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, згідно паспорта громадянина України. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтава.

Позивач зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , 1905 року народження , та ОСОБА_5 , 1916 року народження .

Відповідно до даних довідки № 3259 від 07 серпня 2018 за адресою АДРЕСА_2 з 09 липня 1953 року були зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 узгоджуються між собою, не містять суперечностей та у сукупності та взаємозв`язку із письмовими доказами вказують на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають споріднення як рідні брат та сестра.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч положенням ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ОСОБА_2 у судах першої та апеляційної інстанції не надала жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень, або доказів, які б вказували на недостовірність доказів позивача.

Посилання апелянта на недопустимість доказів, покладених в основу оскаржуваного рішення, не узгоджуються з обставинами справи та нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Апеляційна скарга та додаткові пояснення до неї, надані представником відповідача, не містять посилання на фактичні обставини, які б свідчили про те, що письмові докази та показання свідків були одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Фактично, обґрунтовуючи недопустимість доказів у справі, апелянт вказує на те, що вони не містять достатньої інформації щодо предмета доказування, тобто є неналежними (ст. 77 ЦПК України).

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновок про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 зроблений судом першої інстанції виходячи з оцінки наданих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

Аналіз доказів, проведений апелянтом, спотворює доказову базу, наявну у справі, оскільки ним штучно ізольовано окремі докази від усього масиву доказів, дослідженого судом, що є неприпустимим з точки зору правил оцінки доказів, визначених ст. 89 ЦПК України.

Таким чином, незгода апелянта з оцінкою судом першої інстанції доказів, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Докази, надані позивачем не містять суперечностей та є взаємодоповнюючими, що дозволило суду першої інстанції прийти до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 11 ст. 83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів..

Заявляючи про незгоду із доказами позивача, ОСОБА_2 не заявляла клопотань про виключення їх з числа доказів в порядку ч. 11 ст. 83 ЦПК України, як і не надавала жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень.

Факт прописки у 1953 році неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом з батьками останнього, аналіз віку позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , спільне прізвище та по-батькові позивача і ОСОБА_3 , показання свідків, що підтверджують спорідненість ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом свідчать про те, що вони є братом та сестрою.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Т.О. Кривчун

Л.І. Пилипчук