Справа №:755/2948/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3, до ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3, до ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком, зобов'язання вчинити дії.

6 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1. про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження - громадянки України ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України до прийняття рішення по даній справі. Обмежити ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2) виїзд за кордон без дозволу батька ОСОБА_1. Обмежити ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3) виїзд за кордон без дозволу батька ОСОБА_1.

Мотивуючи тим, що при відвідуванні ним 06 листопада 2019 року навчального закладу - ТОВ Приватна загальноосвітня школа «Фортуна», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Володимира Великого, 8-А, в якому навчаються його діти - ОСОБА_2, ОСОБА_3, йому стало відомо, що діти вибулі зі школи у зв'язку із виїздом за кордон.

Оскільки у позивача є реальні побоювання, що діти не повернуться більше до України, з огляду на те, що його колишня дружина - мати їхніх спільних дітей, йому про це повідомляла.

Виходячи з вищеозначеного позивач просить про застосування вказаного виду забезпечення позову, оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, про можливе задоволення позовних вимог, що змушує позивача звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії .

Перелік зазначених у цій статті видів забезпечення позову не є вичерпним, а відтак у разі необхідності суд може забезпечити позов іншими заходами, необхідними для забезпечення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, &#167; 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв"язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, яким позивач обґрунтовує свої права.

При цьому співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України. Пунктами 3,4 Правил визначені підстави виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку. Виїзд дитини з України здійснюється у супроводі обох батьків або у супроводі одного із батьків за згодою другого. Підпунктами 2-4 п.4 Правил визначені умови, за яких виїзд дитини здійснюється без згоди другого з батьків.

Законодавством фактично визначені певні обмеження щодо перетинання кордону, і тільки за відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон, дане питання вирішуються в судовому порядку в позовному провадженні.

За таких обставин, такий вид забезпечення позову застосований бути не може, оскільки дане обмеження має встановлюватися рішенням суду, а не процесуальними заходами забезпечення позову .

Таким чином, доводи позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом обмеження у виїзді за кордон без дозволу батька фактично зводиться до окремого виду самостійних вимог у позовному провадженні, що не є видом забезпечення позову у розумінні ст.150 ЦПК України.

Крім того, пунктами 1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

З огляду на означене, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження - громадянки України ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України до прийняття рішення по даній справі. А також тимчасового обмеження ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3) у праві виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК Українии суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3, до ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком, зобов'язання вчинити дії- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Астахова