Справа №: 343/2317/19
Провадження №: 2-о/0343/56/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 листопада 2019 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в актах цивільного стану,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця, ОСОБА_1 ,06.11.2019 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити неправильність запису в акті цивільного стану ЯЄ № 839555 від 03 вересня 1955 року про її народження, національність її матері, ОСОБА_2 - "українка".

Зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області внести зміни до актового запису цивільного стану ЯЄ № 839555 від 03 вересня 1955 року, національність її матері ОСОБА_2 , з національності "українка", на національність "полька".

Заявлені вимоги мотивує тим, що 30.08 1975 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 .

Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

03 вересня 1955 року зав.відлділом /бюро/ЗАГС с. Солуків Долинського району Станіславської області у книзі реєстрації актів цивільного стану їй, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

У свідоцтва про її народження було допущено помилку, а саме в графі її матері, ОСОБА_2 записано національність "українка", хоча вона фактично "полька".

Вона звернулася до Долинського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Івано-Франківській області з заявою про внесення змін до актового запису (свідоцтва про її народження) ЯЄ № НОМЕР_2 від 03 вересня 1955 року, виданого виконавчим комітетом Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, щодо національність її матері, ОСОБА_2 , з національності "українка", на національність "полька".

13.04.2019 року вона отримала відмову від Долинського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Івано-Франківській області в задоволенні її заяви і їй рекомендовано звернутись до суду про внесення змін в її свідоцтво про народження.

Внесення змін до актового запису про її народження має для неї юридичне значення.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу від 06.11.2019 року цивільну справу було розподілено судді Турашу В.А.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, вважаю необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або

підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч.1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом ч.2 цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб ( якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Відповідно до пункту 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі ст.300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені закономта не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Ст. 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно статті 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статтті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно

до пункту 1.7 Правил, вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 19.06.2013р. зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з"ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, норми Цивільного процесуального кодексу України не передбачають можливості розгляду в порядку окремого провадження заяв про встановлення факту належності особи до певної національності, встановлення неправильності в актовому записі про народження та зобов"язання внести зміни до актових записів щодо національності особи - такі заяви підлягають розгляду в позовному провадженні, а тому суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в актах цивільного стану необхідно відмовити.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 760/19921/16-ц.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18 (провадження № 14-215цс19).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відмова у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в актах цивільного стану, не позбавляє заявницю права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану як суб"єкта владних повноважень з метою внесення змін до актового запису про народження в частині національності, а у випадку відмови - оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 258 - 260, 293, 315 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення неправильності запису в актах цивільного стану.

Заяву з додатками повернути заявниці - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: