Справа № 204/4861/19
Провадження № 2/204/1419/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
11 листопада 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Голушко В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким:
- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2012 року у справі № 2-387/2011, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № МL-301/685/2007 від 06.11.2007 року у розмірі 1 353 671, 77 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 1 355 491, 77 грн.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого банк відступив, а позивач прийняв право вимоги за Кредитним договором № МL-301/685/2007 від 06.11.2007 року. Також, 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права та обов`язки за договором іпотеки № РСL-301/301/2007 від 06 листопада 2007 року.

Таким чином, до позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Отже, позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання, повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позов, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду, не надали.

Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 06 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL -301/685/2007, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується прийняти кредит; використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, та сплатити проценти. Розмір та валюта кредиту 150 000 доларів США. Цільове використання кредиту - споживчі цілі (арк.с.7,8-10).

06 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № РСL-301/301/2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий номер 13949. Предметом іпотеки за договором є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.10.2007 року виконавчим комітетом Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданий КП ДМБТІ 02.10.2007 року № 16137394, реєстраційний № 20477326. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцями та іпотекодержателем та становить 1157062 гривень, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 229121 доларів США (арк.с.11-17, 18).

Відповідно до довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору № МL-301/685/2007 від 06 листопада 2007 року в розмірах: тіло 1 169592, 92 грн.; відсотки 184078,85 грн. (арк.с.45)

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» продало кредитний портфель Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» (арк.с.20-32,33-34).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», у зв`язку з укладенням договору купівлі продажу кредитного портфелю № б/н від 12 листопада 2010 року, клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами. За договором до фактора переходять всі права клієнта, як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/«Заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів (арк.с.36-39).

Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року відступлено права вимоги щодо кредитного договору № МL-301/685/2007 від 06.11.2007 року, боржник ОСОБА_1 , фінансовий поручитель ОСОБА_2 (арк.с.35).

Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року відступлено права вимоги щодо кредитного договору № МL-301/685/2007 від 06.11.2007 року, боржник ОСОБА_1 , майновий поручитель ОСОБА_2 (арк.с.40).

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача наявне право вимоги на звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначеному у договорі іпотеки, який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності у частці власності 30/100 належить ОСОБА_1 , у частці 70/100 належить ОСОБА_2 . Тип обтяження - іпотека (арк.с.46-48).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2012 року № 2-387/2011 рік, позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями задоволена. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором № МL-301/685/2007 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 1353671, 77 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а також витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 1355491, 77 грн (арк.с.41-43).

На час розгляду справи доказів виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору іпотека за договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі.

Відповідно до пп.к п. 5.2. Іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем будь яких із його зобов`язань, за ст. 5 договору, іпотекодержатель має права на негайне виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пп.6.1. іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: всі боргові зобов`язання за несплачені боржником, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку з реалізацією його прав за цим договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 235/3619/15-ц зазначено, що лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоцільність зазначення ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у постанові від 18 травня 2016 р. у справі № 6-658цс15, суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що відповідно до взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, вбачаються порушення останнім умов договору, що призвело до виникнення заборгованості, у зв`язку з чим, позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, тому позовна заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати з відповідачів на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог, в сумі 1921 грн. по 960 грн. 50 коп. з кожного відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 575, 610, 615, 626, 627, 628 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за договором іпотеки № РСL-301/301/2007 від 06 листопада 2007 року № 13949, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML -301/685/2007 від 06.11.2007 року, укладеного із Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», в розмірі 1 355 491 (один мільйон триста п`ятдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп., з яких: заборгованість за кредитом 1 353 671 (один мільйон триста п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят одна) 77 (сімдесят сім) грн., судовий збір 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена ЗУ «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.Ю. Мащук