КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/4629/19

06 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Желепи О.В.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Чередніченко Н.П., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року позивач ТОВ «Новобудова» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що позивач з лютого 2012 року здійснює експлуатацію та обслуговування житлового комплексу по АДРЕСА_1 , власником квартири АДРЕСА_2 у якому є відповідач ОСОБА_1 . Позивачем надаються житлово-комунальні послуги за вказаною адресою та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідач не належним чином сплачує кошти за спожиті послуги у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, позивач просив стягнути суму заборгованості з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 20 479,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.01.2017 по 01.02.2019 року, в розмірі 18 337,11 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 675,15 грн., та 3% річних в сумі 467,64 грн., а всього - 20 479,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року, ухвалити нове рішення, яким зобов`язати ТОВ «Новобудова» відшкодувати збитки завдані неякісним наданням житлово-комунальних послуг щодо обслуговування квартири АДРЕСА_3 шляхом зарахування ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 479,90 грн., та стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 881,50 грн.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що ТОВ «Новобудова» систематично порушувало вимоги ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме, зокрема не проводив вчасно підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; не вживав заходів для ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством та договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.09.2012 № 92/114, не розглядав у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і не проводив відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, не реагувало своєчасно на виклики споживачів, не проводило роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини.

Вказувала на те, що вона неодноразово зверталася до ТОВ «Новобудова» з листами та скаргами щодо невиконання позивачем умов договору, зокрема, щодо усунення наслідків затікання балкону та відшкодування витрат на проведення ремонту балкону, проте всі звернення залишалися не задоволені.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Новобудова» просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивачем дотримано всі вимоги чинного законодавства України в сфері житлово-комунальних послуг щодо надання якісних послуг споживачу ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять актів-претензій та/або доказів ненадання або неналежного надання ТОВ «Новобудова» послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ТОВ «Новобудова» - Чендакова І.О. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 р. житловий комплекс по АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

13 серпня 2012 року між ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_1 було укладено договір № 92/114 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Також, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 позивачем було укладено ряд договорів, зокрема, про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів, про виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів, про постачання електричної енергії, про постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, тощо.

Крім того, судом установлено, що між сторонами у відповідності з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникли договірні відносини.

Відповідач не уповному обсязі вносила плату за отримані житлово-комунальні послуги в результаті чого за період з 01.01.2017 року по 01.02.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 18 337,11 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ТОВ «Новобудова» надаються послуги, а на ОСОБА_1 покладається обов`язок щодо їх сплати. Однак відповідач свої обов`язки не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.01.2017 року по 01.02.2019 року утворилась заборгованість в сумі 18 337,11 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в судовому порядку. Оскільки між сторонами існує грошове зобов`язання, позивач має право нараховувати на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та вимогам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 р. житловий комплекс по АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

Згідно акту приймання-передачі житлового будинку з балансу на баланс від 03.02.2012 року будинок АДРЕСА_1 переданий з балансу АТ ХК «Київміськбуд» на баланс ТОВ «Новобудова».

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та члену її сім`ї - доньці ОСОБА_2 в рівних долях.

13.08.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 92/114 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п.п. 6, 12.1 якого, споживач зобов`язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим, та договір № 92/114-К про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, згідно з п.п. 1, п. 17 якого, відповідач зобов`язався оплачувати послуги в установлені договором строки.

М іж сторонами виникли правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення, гарячого водопостачання, водовідведення, холодного водопостачання, які надаються ТОВ «Новобудова».

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктами 5, 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача житлово-комунальних послуг оплачувати їх у строки встановлені договором або законом.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.(ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за надані позивачем відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

З розрахунку заборгованості убачаться, що за період з 01.01.2017 по 01.02.2019 року позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, постачання гарячої води, повірка тепло лічильника, централізоване опалення, вивезення твердих побутових відходів та нараховувалася плата за надані послуги .

За спірний період з 01.01.2017 по 01.02.2019 року вартість наданих позивачем житлово-комунальних складає 31 766,33 грн., які не в повній мірі були оплачені відповідачем, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 18 337,11 грн.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ТОВ «Новобудова» систематично порушувало вимоги ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме, зокрема не проводив вчасно підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; не вживав заходів для ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством та договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.09.2012 № 92/114, не розглядав у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і не проводив відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, не реагувало своєчасно на виклики споживачів, не проводило роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини, є безпідставними, виходячи з наступного.

Формою контролю споживача за якісними та кількісними показниками житлово-комунальних послуг є акт - претензія.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі. Акт-претензія подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову у задоволенні його претензій.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на підтвердження не надання або надання неякісних послуг за спірний період відповідачем, у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.

Установивши, що відповідач не належно сплачує вартість наданих йому позивачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, постачання гарячої води, повірка тепло лічильника, централізоване опалення, вивезення твердих побутових відходів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, зокрема, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних з відповідача як боржника, який прострочив виконання зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, є законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості висновків суду першої інстанції про стягнення грошових сум, розрахованих у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Новобудова» систематично порушувало вимоги ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, не проводив вчасно підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; не вживав заходів для ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством та договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.09.2012 № 92/114, не розглядав у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і не проводив відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, не реагувало своєчасно на виклики споживачів, не проводило роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини, колегія суддів відхиляє враховуючи на наступне.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вказаних норм процесуального права, відповідачкою не надано доказів на підтвердження неналежного надання та/або ненадання житлово-комунальних послуг, за надання яких позивачем нараховувалася відповідна плата.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий Судді