Справа № 523/5467/19
Провадження №2/523/2959/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області, КП "Одеські теплові мережі", КП "Теплопостачання міста Одеси" про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області, КП "Одеські теплові мережі" про скасування арешту з нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 , накладених постановами державного виконавця АА 294528 від 01.04.2004 року та АА 294528 від 01.03.2004 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

27.08.2019 року від позивачів надійшла уточнююча позовна заява в якій вони просили суд зняти арешт 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови АА 294528 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року та зняти арешт 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови АА 294529 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року.

Позов обгрунтовано тим, що під час оформлення спадкового майна позивачі дізналися про те, що на 1/3 квартири, яка належала померілій дружині позивача - ОСОБА_3 , та на 1/3 частини квартири, яка належить ОСОБА_2 накладений арешт (реєстраційний номер обтяження - 8207317 та 8207333). Підставою винесення постави про арешт, був виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Одеси від 16.10.2003 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 користь КП "Одеські теплові мережі". Борг позивачі сплатили у повному обсязі.

Ухвалами суду було залучено до участі у справі в якості співвідповідача - КП "Одеські теплові мережі" та КП "Теплопостачання міста Одеси"

Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання. Позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності та заочний розгляд справи.

Представники відповідача про причини неявки не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, відзив на позов не надходив.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанов державного виконавця Першого відділу ДВС Суворовського РУЮ м. Одеса було накладено арешт на 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі постанови АА 294528 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року та арешт 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови АА 294529 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року.

Дана постанова була прийнята під час проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-3932, виданого 16.10.2003 року виданого Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення боргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Даний борг позивачі сплатили у повному обсязі., що підтвержується заявою КП "Одеські теплові мережі" до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ Одеської області про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення по справі №2-3932.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачі прийняли спадщину.

Листом від 12.03.2019 року № 10932 Перший Суворовський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомив позивача про відсутність у виконавця передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняти арешт з майна боржника за виконавчим провадженням, яке було завершене, та у зв`язку із цим, посилаючись на ч. 5 ст. 59 вказаного Закону вказав про можливість зняття арешту з майна за рішенням суду. Окрім того, повідомлено про закінчення 3-річного строку зберігання виконавчого провадження.

Згідно положень ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є обгрунтованими, оскільки наявний арешт порушує їх право власності, тому спірне майно підлягає звільненню з-під арешту.

Керуючись ст. ст. 5,6,10,263-2265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області, КП "Одеські теплові мережі", КП "Теплопостачання міста Одеси" про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови АА 294528 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року та арешт 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови АА 294529 першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 01.03.2004 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 05.11.2019 року.

Суддя