Справа № 729/798/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е)

06 листопада 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Новобасанської сільської ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

в т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вперше ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем по справі зафіксовано 13.04.2018. Саме тоді до служби у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації надійшла інформація про те, що на території Веприцького старостинського округу Новобасанської сільської ради виявлені малолітні діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5., які залишилися без піклування батьків.

Працівниками служби у справах дітей спільно з Бобровицьким районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та старшим інспектором ювенальної превенції Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області здійснено виїзд та обстежено умови проживання дітей. Комісією встановлено, що малолітні діти залишилися з біологічною бабусею ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що їх мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі співмешканцем, забравши найменшу доньку, поїхали на довготривалий час до Прилуцького району з метою вирішення питання переїзду сім`ї до родичів цивільного чоловіка. ОСОБА_3 пояснила, що домовилася з матір`ю про тимчасове утримання її дітей. Проте, ОСОБА_4 повідомила, що не може піклуватися про дітей за станом здоров`я. Малолітніх дітей влаштовано на тимчасове перебування до дитячого відділення Бобровицької ЦРЛ. 29 листопада 2018 року ОСОБА_3 знову залишила малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утримання бабусі ОСОБА_4 , яка після нетривалого перебування малолітніх у її родині виявила небажання піклуватися про онуків та передала малолітніх до служби у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації. Службою було забезпечено влаштування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6. та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5. до закладів тимчасового перебування, а саме: центру соціально- психологічної реабілітації дітей с. Хмільниця Чернігівського району та Прилуцького обласного будинку дитини « Надія », де вони перебувають станом на даний час. За повідомленням адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації дітей, ОСОБА_9 відвідувала дочку лише два рази. На контакт з вихователями та психологами не йшла, станом здоров`я, умовами перебування дитини та її емоційним станом не цікавилася. Відповідно до повідомлення адміністрації Прилуцького обласного будинку дитини « Надія », за період перебування малолітнього ОСОБА_6 у закладі, мати жодного разу сина не відвідувала, хоча була належним чином повідомлена про місце його знаходження.

Представник органу опіки та піклування Новобасанської сільської ради у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, належним чином повідомлена про розгляд справи , тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із копій свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с. 16, 17).

Відповідно до клопотання ССД Бобровицької РДА сім`я ОСОБА_3 перебуває на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей, молоді з 19.10.2018 (а.с. 10).

Довідкою КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» від 22.04.2019, підтверджується, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 виховується в закладі з 19.03.2019 по теперішній час на підставі заяви матері ОСОБА_3 , яка за період перебування дитини у закладі дитину не відвідувала (а.с. 15).

Відповідно до розпорядження Бобровицької РДА від 19.02.2019, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , влаштовано на тимчасове перебування до Прилуцького обласного будинку дитини « Надія » (а.с. 24).

Висновком органу опіки та піклування Бобровицької РДА, на підставі думки членів Комісії з питань захисту прав дитини підтверджується, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-26).

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків

.У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов`язок. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

Частиною 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (з послід. змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991, передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Таким чином, суд, дослідивши всі матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки у судовому засіданні беззаперечними доказами встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 фактично самоусунулася від належного утримання та виховання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , долею дітей не цікавиться, не виявляє інтересу щодо фізичного та духовного розвитку дітей, маючи при цьому об`єктивну можливість. Крім того, не надала до суду ніяких заперечень проти позову, тим самим погодившись з позовними вимогами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. з вимог про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141 200 ч.3 , 258, 259, 263, 264, 268, 354 ЦПК України, ст.164, 165 Сімейного кодексу України,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги органу опіки та піклування Новобасанської сільської ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_3 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя В.І. Бойко