СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/758/19
Провадження №2/547/383/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2019 року смт.Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Постолюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.24).
В судове засідання відповідач по справі ОСОБА_1 не з`явилась. Про місце, день і час розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином (а.с.88-89, 93, 94, 96). Про причини неявки суд не повідомила. Представника для участі у судовому засіданні не направила. Відзиву на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі ОСОБА_1 у встановлений судом строк на подала. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило.
З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 07.11.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом по справі встановлено, що відповідно до заяви відповідача по справі ОСОБА_1 від 11.03.2009 року, остання прохала надати їй послуги у виді кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Згідно відміток банку на даній заяві 11.03.2009 року відповідачу по справі був відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка. Також відповідач погодилась з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на заяві відповідач підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді, та погодилась з його умовами (а.с.65).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву від 11.03.2009 року, вона, як клієнт, приєдналась і зобов`язувалась виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому.
Відповідно до п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений в заяві і в Пам`ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви (а.с.68).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 11.03.2009 року, що відповідає даті, зазначеній в заяві відповідача по справі ОСОБА_1 (а.с.65).
Відповідно до п.2 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок -поточний рахунок, на якому обліковуються операції по платіжній картці (а.с.67).
У відповідності до п.2 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності (а.с.67).
Судом по справі встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якою відповідач по справі була ознайомлена особисто 11.03.2009 року, про що свідчить її підпис, передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: пільговий період: до 30 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 3,0%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів: 500 грн. + 5% від суми позову; комісії: за кредитне обслуговування - 1% на залишок заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періоду, за зняття готівкових коштів, за моніторинг неактивної карти, отримання балансу на чек та безготівковий розрахунок (а.с.66).
Судом також встановлено, що згідно заяви відповідача ОСОБА_1 та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування виданої їй кредитної карти, останній 10.07.2009 року було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , видана кредитна картка «Універсальна» зі встановленням пільгового періоду 30 днів зі строком дії картки до 06/15. Кредитний ліміт станом на 30.12.2009 року був встановлений в сумі 500,00 грн., з 30.12.2009 року - збільшений до суми 1800,00 грн., з 12.08.2010 року - до суми 2200,00 грн., з 28.08.2013 року - до суми 3100,00 грн., з 23.01.2016 року - зменшений до суми 3031,65 грн., з 17.03.2016 року - до суми 2840,00 грн., з 15.01.2017 року - до суми 2650,00 грн., з 01.11.2017 року - до суми 2460,00 грн., а з 01.05.2018 року - зменшений до суми 2460,00 грн. (а.с.37, 38).
Факт відкриття вказаного карткового рахунку та суми встановленого ліміту підтверджується також випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с.40-59).
При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.3.2, 3.3 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.68).
У відповідності до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.70).
Відповідно до п.6.6 Умов та Правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов`язань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобов`язувалась виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.70).
У відповідності до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів відповідач, як клієнт, зобов`язана була сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.70 зворот).
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 11.03.2009 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконувала належним чином, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
- заборгованість за кредитом - 2455,12 грн.;
- заборгованість по процентах за користування кредитом - 9698,98 грн.;
- заборгованість за пенею та комісією - 1400,00 грн.;
- штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 677,70 грн..
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, до загальної суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору від 11.03.2009 року, позивачем була включена заборгованість за пенею та комісією в сумі 1400,00 грн. без надання відповідного розрахунку окремо за кожним видом платежу.
При цьому до самого розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 позивачем був включений загальний розмір комісії та пені, в тому числі, накопичувальним підсумком (графи 13 і 14 розрахунку), який в кінцевому підсумку заборгованості за кредитом зазначений позивачем виключно у виді комісії у сумі 1400,00 грн. (а.с.61-64), який врахований і при обчисленні штрафу (процентної складової) в розмірі 5% від суми позову.
У відповідності до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувалась погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.70).
Судом по справі встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якою відповідач по справі була ознайомлена особисто 11.03.2009 року, про що свідчить її підпис, до фінансових умов надання кредитки, крім іншого, належали: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн., а також комісії: за кредитне обслуговування (щомісячно) - 1% на залишок заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періоду, за зняття готівкових коштів, за моніторинг неактивної карти, отримання балансу на чек та безготівковий розрахунок в системі «Приват24» (а.с.66).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що будь-яких умов щодо порядку нарахування, строків сплати та розміру комісії та пені сукупною сумою, зазначеною в розрахунку заборгованості - 100 грн., підписана відповідачем ОСОБА_1 заява від 11.03.2009 року не містить.
Відсутні такі умови і в доданій позивачем до позовної заяви довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також в Умовах та Правилах надання банківських послуг, які лише передбачають обов`язок відповідача, як клієнта, здійснювати погашення заборгованості за комісією на умовах, передбачених договором.
Інших банківських документів на підтвердження порядку нарахування комісії, строків її сплати та розміру позивачем до суду надано не було.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність наданого позивачем належного розрахунку заборгованості окремо за кожним видом платежу - комісією та пенею, суд, виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про безпідставність та недоведеність належними доказами включення позивачем до суми заборгованості за кредитом відповідача ОСОБА_1 загального розміру заборгованості за пенею та комісією в сумі 1400,00 грн., та відмову в задоволенні позову в цій частині.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому позов в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України та не підлягає задоволенню.
Крім того, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суми пені, включеної останнім до загального розміру заборгованості за пенею та комісією, суд враховує і вимоги чинного законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.
Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Судом встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості, без зазначення за яким саме із видів платежів, передбачених кредитним договором, та одночасно передбачений обов`язок відповідача сплатити штраф при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів: 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.66).
Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов?язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача по справі пені за несвоєчасне погашення нею заборгованості за договором без надання суду належного розрахунку даного виду платежу, одночасно із штрафами, встановленими за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (строків виконання зобов`язань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобов`язань, не підлягає задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення.
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1664 грн. 12 коп. (1921 грн. 00 коп. (100%) - 256 грн. 88 коп. (13,372365%), при цьому 13,372365% = 1969 грн.99 коп. (загальна сума по пені, комісії та штрафах, у стягненні яких судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1664 грн. 12 коп. (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні дванадцять копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Полтавського апеляційного суду або через Семенівський районний суд Полтавської області.
Головуючий С.Ю.Атаманова