233 № 233/7544/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,
-негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про таке:
1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.
1. Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим Україна, вказуючи на те, що встановлення зазначеного факту необхідно йому для подальшої реєстрації факту смерті ОСОБА_2 в органах РАЦС.
2.Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відзив на заяву не надав.
П. Заяви (клопотання) учасників справи.
3. Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Ш. Інші процесуальні дії у справі.
4.Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, дату, місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи.
5.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
1V. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.
6. Судом встановлено, що заявником у справі є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим 13 серпня 2005 року Красноперекопським МРВ ГУМВС України в АР Крим (а.с.3-5).
7. Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 від 26.10.1974 року (а.с.6).
8. ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні в м. Сімферополь АР Крим помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надані: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 29 січня 2019 року, видане відділом ЗАЦС Балаклавського району м. Севастополя АР Крим (а.с.8); копія довідки про смерть ОСОБА_2 від 29 січня 2019 року (а.с.9); копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії 35 НОМЕР_4 від 29 січня 2019 року, виданого Сімферопольською лікарнею (а.с.10); копія договору про надання послуг на організацію проведення поховання ОСОБА_2 (а.с.11-12); фототаблиця із зображенням могили ОСОБА_2 (а.с.13).
V. Оцінка Суду.
9. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
10.Даючи оцінку допустимості свідоцтву про смерть ОСОБА_2 , як документу, що виданий органом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
11.Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначеного доказу, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
12. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника суд, як виняток, приймає до уваги інформацію, що міститься у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 та оцінює його в сукупності з іншими доказами, зокрема, медичним свідоцтвом про смерть, договором про надання послуг на організацію проведення поховання ОСОБА_2 , фототаблицею із зображенням могили ОСОБА_2 , та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим Україна, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть батька.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 317, 319ЦПК України, суд
1. Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Костянтинівських міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (ідентифікаційний номер 21969099, юридична адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Театральна,) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.
2.Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим Україна.
3.Повний текст рішення складено 06 листопада 2019 року.
4.Допустити негайне виконання судового рішення.
5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О.В. Каліуш