Дата документу 05.11.2019 Справа № 311/2641/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2641/18 Головуючий у 1-й інстанції Курдюков В.М.
Провадження № 22-з/807/268/19 Суддя-доповідач Поляков О.З.
05 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживача,-
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою колегії суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2019 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову, за якою позов ОСОБА_1 до ТОВ «Запоріжгаз збут» ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживача задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та плати за спожитий газ у кв. АДРЕСА_1 за показниками загальнобудинкового газового лічильника з травня 2017 року по день ухвалення рішення. Зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» здійснити ОСОБА_1 за її особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ за період з травня 2017 року по день прийняття судового рішення, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. Зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» за свій рахунок здійснити встановлення у належній ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 індивідуальний лічильник на газопостачання для приготування їжі. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

13 вересня 2019 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В заяві зазначає, що в позовній заяві нею було заявлено вимогу про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, до попереднього розрахунку суми судових витрат, які понесла ОСОБА_1 додано копія договору на правову допомогу, акт виконаннях робіт, та розрахунок таких витрат, із квитанцією, яка підтверджує, що ОСОБА_1 було сплачено адвокату Кочевій І.В. 3000 грн. (а.с. 32-37). Саму цю суму ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Запоріжгаз збут» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» в рівних частинах по 1500 грн. з кожного.

Ухвалою судової колегії Запорізького апеляційного суду від 16.10.2019 року вказана заява у відповідності до вимог ч.3 ст.270 ЦПК України призначена до розгляду в порядку письмового провадження,без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про судові витрати, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявлялись вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу, натомість, враховуючи, що розгляд її скарги було призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, а отже скаржниця була позбавлена скористатись відповідним правом та заявити клопотання під час судового засідання до закінчення судових дебатів, колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява була заявлена ОСОБА_1 в строки визначені ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 27 червня 2018 року уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Кочевою І.В. (а.с. 32-34).

На підтвердження понесення витрат на надання правничої допомоги позивачем в строки визначені ч.6 ст. 141 ЦПК України до суду першої інстанції надані квитанція до прибуткового касового ордеру від 01 серпня 2018 року на суму 3000 грн., Акт виконаних робіт про надання правової допомоги від 27 червня 2018 року за договором про надання правничої допомоги від 27 червня 2018 року (а.с.с36, 37).

Згідно з Актом виконаних робіт про надання правової допомоги від 27 червня 2018 року, вартість наданої ОСОБА_1 правової допомоги становить 3000 грн.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. належним чином обґрунтовані та не суперечать розподілу судових витрат.

З огляду на наведені норми цивільно-процесуального закону колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови про стягнення з ТОВ «Запоріжгаз збут» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» в рівних частинах по 1500 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 270, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживача додаткову постанову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень з кожного.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: