Провадження №2/592/483/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Черей С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представник відповідача Сумської міської ради - Заїки І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Сумської міської ради (м. Суми, пл. незалежності, 2, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , державний реєстратора «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» (м. Суми вул. Горького, 21) про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень,

встановив:

31.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сумської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення від 27.04.2016 № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 ».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.2018 відкрито провадження у даній справі та справа призначена до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 10.10.2018 о 09.30 год.

10.10.2018 ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог в якій просив суд: п. 3 та п. 4 первісного позову вважати викладеними в новій редакції: «3. Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 85,5 м2 в АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок в АДРЕСА_3 від 03.04.2018. 4. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку номер :07:029:0003 на ім`я ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 індексний номер 29552209 від 11.05.2016».

Ухвалою суду від 10.10.2018 заяву про збільшення позовних вимог залишено без руху, відкладено підготовче засідання на 30.10.2018 о 13.15 год.

19.10.2018 ОСОБА_1 подано позовну заяву в новій редакції, в якій просив суд: 1. Визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення від 27.04.2016 № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 ». 2. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_3 ».

29.10.2018 надано відзив представника відповідача, відповідно до якого Сумська міська рада, заперечує проти її задоволення, виходячи з наступного. Рішенням Сумської міської ради від 03.03. 2015 № 4082-МР гр. ОСОБА_3 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивач посилається на статтю 42 Земельного кодексу України, де зазначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» визначено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

В позові Позивач зазначає, що об`єднання співвласників будинку не створено, а прибудинкова територія будинку не визначена, отже спірна земельна ділянка виділена не за рахунок прибудинкової території.

З позицією Позивача проте, що рішення від 03 березня 2015 року № 4082-МР було прийнято на підставі неправдивих відомостей про наявність у гр. ОСОБА_3 житлового будинку Сумська міська рада не погоджується, оскільки в матеріалах справи є акт Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № 342 від 25.06.2015 року про перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, де зазначено, що гр. ОСОБА_3 будівельні роботи з будівництва одноповерхового житлового будинку садибного типу з мансардним поверхом виконувались господарським способом у 2014 році.

В заяві про збільшення розміру позовних вимог Позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_3 , кадастровий номер :07:029:0003 виданого на ім`я ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку від 11.05.2016 індексний номер 29552209. Таким чином на даний момент рішення Сумської міської ради від 03 березня 2015 року № 4082-МР та від 27 квітня 2016 року № 716-МР втратили чинність шляхом виконання.

Пунктом 4 рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року ро справі № 1-9/2009 передбачено, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Ухвалою суду від 30.10.2018 відкладено підготовче засідання на 16.11.2018 о 10.00 год.

13.11.2018 надано відгук на позовну заяву ОСОБА_5 , державного реєстратора «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми», відповідно до якого Правовідносини в галузі державної реєстрації прав власності, інших речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1 127.

Згідно вимог статті 10 вищевказаного закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведенню реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних

документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розмішує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до вимог статті 18 вищевказаного закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену держави) реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно матеріалів реєстраційної справи, 10.05.2016 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, була розглянута заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 подана представником ОСОБА_6 за довіреністю від ОСОБА_3 .

До заяви було додано наступний пакет документів: 1) паспорт та ідентифікаційний код представника заявника, довіреність; 2) квитанції про сплату адміністративного збору; 3) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; 4) рішення Сумської міської ради № 716-МР від 27.04.2016 року про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3

Нею проведено всі необхідні вищезазначені дії передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції що діяла на момент подачі заявником заяви та на підставі рішення Сумської міської ради «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » № 716-МР від 27.04.2016 року зареєстровано право власності за № 14457433 земельної ділянки з кадастровим номером :07:029:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Отже, реєстрація права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:029:0003, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 була проведена відповідно до законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 1 та 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, зі змісту вищезазначених положень законодавства вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Таким чином, рішення суду про визнання недійсними документів, на підставі яких була проведена державна реєстрація права власності є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та при отриманні державним реєстратором відповідного рішення суду, що набрало законної сили, він скасовує відповідний запис про державну реєстрацію прав у встановлений законодавством спосіб, а в разі відмови у скасуванні такого запису заінтересовані особи не позбавлені права звернутися до суду з відповідними вимогами зобов`язального характеру, зокрема, з вимогою про скасування записів про державну реєстрацію прав.

Щодо вимоги Позивача, визнати недійсним Свідоцтво про право власності на земельну ділянку - відповідно до законодавства, що діяло на момент звернення заявника, такий документ не був передбачений та не видавався, оскільки стаття 21 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказує, що документом за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав є рішення державного реєстратора, інформація з Державного реєстру прав надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі. Рішення державного реєстратора, інформація з Державного реєстру прав, отримані в електронній чи паперовій формі за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, мають однакову юридичну силу та використовуються відповідно до законодавства.

В даному випадку, за результатом розгляду заяви заявником отримано рішення державного реєстратора. За таких обставин, вимога позивача про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на земельну ділянку є безпідставною. В зв`язку з вищевикладеним просить суд в частині вимоги визнання недійсним Свідоцтва про право власності на земельну ділянку відмовити.

16.11.2018 ОСОБА_1 подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої зменшив позовні вимоги, виключивши з позовної заяви прохання про скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_3 , начебто видане ОСОБА_3 . В іншій частині позовні вимоги залишив незмінними: Визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 »; Визнати протиправними та скасувати рішення від 27.04.2016 № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 »; Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2016, індексний номер 29552209, про право власності на земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_3 ».

Ухвалою суду від 16.11.2018 відкладено підготовче засідання на 18.12.2018 о 09.00 год.

19.11.2018 ОСОБА_1 подано позовну заяву в новій редакції, в якій просив суд: визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення від 27.04.2016 № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 »; Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2016, індексний номер 29552209, про право власності на земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_3 ». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проживає в АДРЕСА_1 в багатоквартирному житловому будинку , де всі квартири приватизовані. В дворі будинку є туалет з вигрібною ямою загального користування, який розташований на земельній ділянці, що в даний час надана у власність ОСОБА_3 . Окрім того, на цій же земельній ділянці мається і каналізаційний колодязь.

В цьому ж будинку в квартирі №8 проживає ОСОБА_3 21.11.2014 ОСОБА_3 звернувся до Сумської міської ради з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку біля багатоквартирного будинку, в якому він проживає.

Рішенням Сумської міської ради №4082-МР від 03.03.2015р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0700га за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане рішення Сумської міської ради прийнято з грубими порушеннями чинного законодавства України, в результаті зловживання своїм службовим становищем посадових осіб Сумської міської ради, Управління архітектури та земельних відносин, Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Управління Держгеокадастру у Сумському районі, в зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження №0003219 від 27.09.2018 і проводиться досудове розслідування.

Станом на 21.11.2014, день подачі заяви до Сумської міської ради, у ОСОБА_3 на земельній ділянці, на яку він просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою начебто для будівництва та обслуговування житлового будинку, вже було самочинно збудовано житловий будинок, що підтверджується Технічним паспортом від 20.11.2014р. на цей житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , Актом №342 від 25.06.2015р. перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та Протоколом про адміністративне правопорушення №342 від 26.06.2015р., складених інспектором Управління державної архітектурно- будівельної інспекції у Сумській області.

Згідно ст.37 Регламенту роботи Сумської міської ради проекти рішень ради вносяться рядом осіб, зазначених у ст.25 Регламенту, в тому числі і постійними комісіями міської ради. Згідно ст.39 Регламенту рішення міської ради приймаються після їх обговорення. Однак проект рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою начебто для будівництва та обслуговування житлового будинку на сесії Сумської міської ради 03.03.2015р. постійною комісією, яка підготувала проект цього рішення, не доповідався та не обговорювався, що підтверджується протоколом засідання сесії від 03.03.2015р.

Якби це питання обговорювалося на сесії міської ради, то обов`язково б виникло питання законності будівництва цього житлового будинку і згідно ст.123 Земельного кодексу України в задоволенні його заяви була б відмовлено, оскільки це являється порушенням містобудівної документації.

Порядок надання земельних ділянок у власність органами місцевого самоврядування регулюється ст.ст.122, 123 та 42 Земельного кодексу України.

При цьому орган місцевого самоврядування, який приймає таке рішення, повинен керуватися затвердженою містобудівною документацією та документацією із землеустрою.

Згідно ч. 3 ст.42 Земельного кодексу України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинку, а також належні до них будівлі, споруди, та прибудинкові території, визначаються співвласниками на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Така землевпорядна документація та документація з розподілу території даного мікрорайону міста Суми відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.42 Земельного Кодексу України в редакції до 14.05.2015р., тобто станом на час прийняття Сумською міською радою рішення 4082-МР від 03.03.2015р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 », розмір та конфігурація земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкові території, не визначені, у рішенні Сумської міської ради №4082-МР від 03.03.2015р. про це нічого не йдеться.

Це підтверджується і листами Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 09.07.2018р. та від 25.06.2018р. на ім`я ОСОБА_1 , в яких вказано, що прибудинкова територія будинку по АДРЕСА_1 , не визначена.

Згідно ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку, до якого відноситься і прибудинкова земельна ділянка, не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Рішенням Сумської міської ради №716-МР від 27.04.2016р. «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » ОСОБА_3 надано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0168 га, кадастровий номер :07:029:0003.

Дане рішення Сумської міської ради також прийнято з грубими порушеннями норм ДБН, оскільки дана земельна ділянка знаходиться у санітарно- захисній зоні від залізничної колії, місце її розташування не відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів, рішенню Сумської міської ради від 27.03.2013р. «Про заходи щодо впорядкування роботи деяких управлінь міської ради в період розробки детальних планів територій житлових районів, мікрорайонів та кварталів нової забудови міста Суми».

До того ж знову грубо порушено Регламент роботи Сумської міської ради, без доповіді на сесії міської ради та без обговорення проекту цього рішення, в результаті чого ОСОБА_3 було надано у власність земельну ділянку, що порушило законні права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки надана йому земельна ділянка накладається на ту земельну ділянку, на яку претендує ОСОБА_1 .

Ще в 2007р., до звернення ОСОБА_3 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки, ОСОБА_1 звертався до Сумської міської ради з заявою про надання йому земельної ділянки для будівництва сараю та літньої кухні на місці знаходження сарайчика біля будинку для пічного палива та домашнього збіжжя, який прийшов у непридатність. Але 28.09.2007р. листом начальника Управління земельних ресурсів Сумської міської ради йому в цьому було відмовлено на тій підставі, що земельна ділянка йому може бути надана лише зі згоди всіх співвласників будинку. Аналогічні відповіді з міської ради надавалися йому щорічно аж до 2019р. включно.

3. 10.05.2016р. державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у м.Суми ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію його права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,0168га, кадастровий номер :07:029:003, номер запису про право власності 14457433, індексний номер 29552209 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, виданої 27.03.2018р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради.

Одночасно було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на самочинно збудований житловий будинок біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Таким чином рішення Сумської міської ради 4082-МР від 03.03.2015р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та №716-МР від 27.04.2016р. «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » прийняті в результаті зловживання своїм службовим становищем посадових осіб Сумської міської ради, Управління архітектури та земельних відносин, Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Управління Держгеокадастру у Сумському районі, з грубими порушеннями Регламенту роботи Сумської міської ради, з порушеннями норм ДБН, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться у санітарно-захисній зоні від залізничної колії, при явній невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам чинних нормативно-правових актів, зокрема існуючому рішенні Сумської міської ради №2224-МР від 27.03.2013р. «Про заходи щодо впорядкування роботи деяких управлінь міської ради в період розробки детальних планів територій житлових районів, мікрорайонів та кварталів нової забудови м.Суми».

Ухвалою суду від 18.12.2018 відкладено підготовче засідання на 10.01.2019 о 09.30 год.

08.01.2019 надано відзив представника відповідача СМР на уточнену позовну заяву, відповідно до якого рішення прийняті Сумською міською радою на реалізацію своїх повноважень у галузі земельних відносин, передбачених статтями 12, 40, 118, 121 Земельного кодексу України, керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), згідно з якою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність.

Орган місцевого самоврядування в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 ЗК України.

Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до наявних матеріалів при винесенні Сумською міською радою рішення від 03.03.2015 №4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » були надані відповідні документи (додаток №1).

На час прийняття рішення від 03.03.2015 №4082-МР не вбачалось підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Обставини щодо самочинного будівництва гр. ОСОБА_3 , на які вказує Позивач, Сумській міській раді відомі не були.

Щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 - Рішенням Сумської міської ради від 27.04.2016 №716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність земельну ділянку ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0168 га (кадастровий номер :07:029:0003).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Так, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність повинен мати два висновки: управління Держгеокадастру та управління архітектури Сумської міської ради.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Положенням ст.59 Закону стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009.

Абзацами 5 та 6 п.5 рішення Конституційного Суду України роз`яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Рішення Сумської міської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою є ненормативним актом.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, скасування рішення Сумської міської ради від 03.03.2015 №4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення Сумської міської ради від 27.04.2016 №716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » можливе лише в судовому порядку.

Позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку по АДРЕСА_3 (номер запису про право власності 14457433, індексний номер 29552209 від 11.05.2016) є похідними від визнання протиправними рішень Сумської міської ради від 03.03.2015 №4082-МР та від 27.04.2016 №716-МР, тому при винесенні рішення в цій частині покладаються на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 43, 178 Цивільного процесуального кодексу України, Сумська міська рада вважає, що нею не було вчинено дій направлених на порушення норм земельного законодавства.

Ухвалою суду від 10.01.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання на 14.01.2019 о 09.30 год.

14.01.2019 представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надано відзив, відповідно до якого, з позову позивача вбачається, що він звернувся до суд за захистом свого права на користування спорудами, в т.ч. вбиральнею та спорудою вигрібної ями, які розташовані на прибудинковій території біля житлового будинку в якому знаходиться квартира, де позивач проживає.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач вказує на те, що зазначені споруди розташовані на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку і у зв`язку із наданням у власність земельної ділянки ОСОБА_3 , ці споруди увійшли до складу наданої ОСОБА_3 земельної ділянки, що унеможливлює для позивача їх використання, а вилучення з прибудинкової території частини земельної ділянки для ОСОБА_3 відбулось без його згоди.

Одночасно, позивач заявляє про те, що він протягом з 2007 року намагається отримати у власність земельну ділянку під своїм майном, де він мешкає, систематично звертаючись до розпорядника землі в межах м. Суми - Сумської міської ради, але отримує відмови.

Вказані доводи позивач підтверджує своїми письмовими зверненнями, які додані до його позову.

Вочевидь, надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 , по сусідству з позивачем, збурило останнього, викликало в ньому почуття заздрості та несправедливості, що фактично, і обумовило дане звернення до суду, адже, позивачеві достовірно відомо про те, що будівля вбиральні, як і споруда вигрібної ями не входить до складу наданої у власність відповідачеві 2 земельної ділянки.

Прохід до цих споруд вільний і необмежений з боку ОСОБА_3 Належних і допустимих доказів перешкоджання ОСОБА_3 позивачеві щодо доступу до вказаних споруд надано не було. Відсутні також докази, які б підтверджували факт вилучення з будь - яких ділянок, в т.ч. й прибудинкової, ділянки, яка надана у власність ОСОБА_3 за спірним рішенням, як, власне, відсутня відповідна землевпорядна документація на встановлення меж прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, де мешкає позивач.

Крім того, станом на дату звернення до суду, позивачеві достовірно відомо про те, що земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_3 за спірними рішеннями ради має окрему адресу: АДРЕСА_3 (позивачем до позову додано відомості про державну реєстрацію речових прав), і знаходиться біля, а не в межах ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, де мешкає позивач за адресою: АДРЕСА_1 .

Присвоєння окремої адреси підтверджується рішення Виконкому Сумської міської ради № 160 від 20.03.2018 року.

Факт надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, яка не обтяжена жодними обмеженнями за рахунок земель житлової та громадської забудови (присадибні ділянки) Сумської міської ради, а не за рахунок прибудинкової території, як вказує позивач, підтверджується письмовим доказом - проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , який надано самим же позивачем до матеріалів даної справи.

З цього ж Проекту (викопіювання з генерального плану м. Суми, з нанесенням меж земельної ділянки, що передана ОСОБА_3 вбачається, що як споруда туалету, вигрібної ями, так і інші споруди, перебувають далеко за межами земельної ділянки ОСОБА_3

Відсутність будь - якої документації на прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку, де мешкає позивач також підтверджується листом обслуговуючої організації ТОВ «КК Домком» від 31.08.2018 року № 1711/18.

Тобто, йдеться про звернення позивача до суду з завідомо безпідставним позовом до ОСОБА_3 , оскільки обставини, які викладені в позові не відповідають фактичним обставинам та відсутнє майнове право позивача або інтерес, які б були порушені з боку відповідачів під час прийняття спірного рішення, і яке б підлягало поновленню в результаті судового розгляду даної справи у спосіб, що визначений позивачем, як предмет його позову.

Таким чином вбачається, що даний позов, фактично переслідує іншу мету, ніж та. що є підставою та предметом даного позову, оскільки вирішення цієї справи прав позивача не поновить, через відсутність факту їх порушення з боку відповідачів при прийнятті спірних рішень, а покликана на завдання шкоди ОСОБА_3 , фактично, позбавлення його прав власності на нерухомість у судовому порядку, через несприятливе ставлення самого позивача до відповідача та пов`язане із задоволенням власних амбіцій позивача, що не відповідає завданню цивільного судочинства, визначеного ч.1 ст. 2 ЦПК України.

Наведене згідно до визначень п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України є зловживанням процесуальними правами і є підставою для відповідальності згідно до ст. 148 цього ж Кодексу.

В свою чергу, ОСОБА_3 вважає, що обґрунтування позову позивача в частині наявності у ОСОБА_3 самочинного будівництва на спірній земельній ділянці, що унеможливлює надання у власність цієї земельної ділянки і свідчить про незаконність рішення ради, не відповідає фактичних обставинам справи та нормам цивільного законодавства.

Так, адміністративні матеріали, що складені Управлінням ДАБІ у Сумській області і на які посилається позивач, були оскаржені ОСОБА_3 до адміністративного суду, за результатом розгляду яких постановою Зарічного районного суду м. Суми від 03.02.2016 року, залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016 року у справі № 592/7801/15-а було скасовано, як незаконну постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за результатами вказаної перевірки.

Таким чином, письмові докази у вигляді адміністративних матеріалів по притягненню ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, що надані позивачем, є неналежними для підтвердження жодного факту та недостовірними, з огляду на скасування у судовому порядку результату розгляду цих матеріалів відносно ОСОБА_3 ..

Крім того, позивачем не вказано, у який спосіб ним отримано ці письмові докази, що у сукупності є підставою для відхилення цих доказів.

В свою чергу, твердження позивача про невідповідність збудованого ОСОБА_3 об`єкта нерухомого майна на спірній земельній ділянці, державним будівельним нормам і правилам, спростовуються відповідним технічним обстеженням, що виконано сертифікованим спеціалістом, витяг з якого додано до матеріалів справи.

Крім того, наявність вказаного об`єкта нерухомості на земельній ділянці, не впливає на предмет доведення у даній справі та не порушує жодних прав позивача.

Згідно до ст. 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності, який розповсюджується і на правовідносини, що випливають зі спірних рішень.

Згідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Наслідком спливу строку позовної давності у відповідності до ч. 3, ч. 4 ст.267 цього ж Кодексу є відмова позивачеві в позові за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за оскарженням, зокрема рішення СМР від 03.03.2015 року № 4082-МР, яке розміщено на офіційному сайті відповідача та є у загальному доступі, що не обмежувало право позивача ознайомитись з ним у будь-який час.

Тобто, строк на звернення до суду позивача починає свій перебіг 04.03.2015 року і закінчився 04.03.2018 року, що свідчить про звернення позивача до суду за межами строку позовної давності.

За наведених обставин, ОСОБА_3 заявляє про застосування наслідків спливу строку позовної давності за позовною вимогою позивача, яка стосується вказаного рішення ради. Просить в позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 14.01.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 31.01.2019.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача - СМР - Заїка І.В. просив у позові відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . уточнені позовні вимоги не визнала, просила відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні третя особа - ОСОБА_5 , державний реєстратор «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» просив відмовити в задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідка ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що згідно поданої ОСОБА_3 заяви від 21.11.2014 (т. 1 а.с. 214) Рішенням Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » ОСОБА_3 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні дозволу може бути виключно невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» визначено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Відповідно до листа директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Домком Суми» від 31.08.2018 № 1711/18 (т. 2 а.с. 34) підприємство не має повноважень щодо визначення меж використання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків, відсутня будь-яка інформація щодо документації, яка визначає «Межі прибудинкової території багатоквартирного будинку.

Об`єднання співвласників будинку не створено, а прибудинкова територія будинку не визначена, отже спірна земельна ділянка виділена не за рахунок прибудинкової території.

Відповідно до листа заступника начальника відділу «Служба містобудівного кадастру» від 21.11.2014 № 2075/22.01-11-С земельна ділянка по АДРЕСА_1 розташована орієнтовно в зоні садибної житлової забудови (т. 1 а.с. 217).

На час прийняття рішення від 03.03.2015 №4082-МР були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 розроблено Приватним підприємством «Мегаполіс». Згідно даного проекту відсутні будь-які обмеження у використанні земель та додержання режиму (т. 1 а.с.221).

Рішенням Сумської міської ради від 27.04.2016 №716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність земельну ділянку ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0168 га (кадастровий номер :07:029:0003).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Направлення відповідним державним органом розробнику проекту землеустрою повідомлення із висновком про погодження такого проекту свідчить про відсутність недоліків проекту землеустрою.

Нормами частини 1 статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність має два висновки: управління Держгеокадастру та управління архітектури Сумської міської ради.

Згідно висновку від 15.12.2015 № 431/06.01-17 про погодження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 » Департаменту містобудування та земельних відносин СМР, погоджено проект землеустрою ПП «Мегаполіс» (т. 1 ас.с 226).

Згідно висновку від 16.12.2015 № 1200/01-18 про погодження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 » Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області, погоджено проект землеустрою ПП «Мегаполіс» (т. 1 ас.с 227).

Із аналізу положень статті 186-1 ЗК України вбачається, що у разі направлення відповідним державним органом у межах його повноважень у встановлені законом строки розробникові проекту землеустрою повідомлення із висновком про погодження такого проекту вважається, що цей державний орган не виявив недоліків поданого розробником проекту землеустрою земельної ділянки.

Зазначені рішення прийняті Сумською міською радою на реалізацію своїх повноважень у галузі земельних відносин, передбачених статтями 12, 40, 118, 121 Земельного кодексу України, керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно матеріалів реєстраційної справи, 10.05.2016 державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, була розглянута заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 подана представником ОСОБА_6 за довіреністю від ОСОБА_3 .

До заяви було додано наступний пакет документів: 1) паспорт та ідентифікаційний код представника заявника, довіреність; 2) квитанції про сплату адміністративного збору; 3) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; 4) рішення Сумської міської ради № 716-МР від 27.04.2016 року про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3

Державним реєстратором було проведено всі необхідні дії передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції що діяла на момент подачі заявником заяви та на підставі рішення Сумської міської ради «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » № 716-МР від 27.04.2016 року зареєстровано право власності за № 14457433 земельної ділянки з кадастровим номером :07:029:0003, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами стст.76-81 ЦПК засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показаннями свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Так, з позову позивача вбачається, що він звернувся до суду за захистом свого права на користування спорудами, в т.ч. вбиральнею та спорудою вигрібної ями, які розташовані на прибудинковій території біля житлового будинку в якому знаходиться квартира, де позивач проживає.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач вказує на те, що зазначені споруди розташовані на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку і у зв`язку із наданням у власність земельної ділянки ОСОБА_3 , ці споруди увійшли до складу наданої ОСОБА_3 земельної ділянки, що унеможливлює для позивача їх використання, а вилучення з прибудинкової території частини земельної ділянки для ОСОБА_3 відбулось без його згоди.

Одночасно, позивач заявляє про те, що він з 2007 року намагається отримати у власність земельну ділянку під своїм майном, де він мешкає, систематично звертаючись до розпорядника землі в межах м. Суми - Сумської міської ради, але отримує відмови.

Вказані доводи позивач підтверджує своїми письмовими зверненнями, які додані до його позову.

Факт надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, яка не обтяжена жодними обмеженнями за рахунок земель житлової та громадської забудови (присадибні ділянки) Сумської міської ради, а не за рахунок прибудинкової території, як вказує позивач, підтверджується проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

З цього ж Проекту (викопіювання з генерального плану м. Суми, з нанесенням меж земельної ділянки, що передана ОСОБА_3 вбачається, що як споруда туалету, вигрібної ями, так і інші споруди, за межами земельної ділянки ОСОБА_3 .

З показань, наданих у судовому засіданні, свідком ОСОБА_7 мешканцем квартири АДРЕСА_4 , який викликався у судове засідання за клопотанням позивача ОСОБА_1 , вбачається, що земельна ділянка, виділена ОСОБА_3 ніяким чином не перешкоджає мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , користуватися громадським туалетом можливо безперешкодно.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Недоведеність належними доказами наявності права власності чи права користування земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, та земельною ділянкою, стосовно якої міськрадою ухвалено спірні акти, відповідно, позивач не обґрунтував і порушення прав та інтересів внаслідок прийняття спірних актів відповідача. У зв`язку з наведеним відсутні будь-які матеріально-правові підстав для оспорювання у судовому порядку акта міськради.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили . Суд оцінює належність допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дій, які порушують право, або іншим способом, який встановлений договором або законом.

Більш того, ст. 81 ЦПК України закріплений обов`язок доказування і подання доказів.

Разом з тим, позивачем та його представником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволені позову в частині скасування рішень Сумської міської ради від 03.03.2015 № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення від 27.04.2016 № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 ».

Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0168га в АДРЕСА_3 , номер запису про право власності 14457433, індексний номер 29552209 від 11.05.2016 є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Сумської міської ради від 03.03.2015р. №4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та рішення від 27.04.2016р. №716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 в задоволенні яких відмовлено, у зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Сумської міської ради (м. Суми, пл. незалежності, 2, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , державний реєстратора «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» (м. Суми вул. Горького, 21) про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського Апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.11.2019.

Суддя О.В. Литовченко