ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7993/19 Справа № 175/3541/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені та 3% річних за несплату аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені та 3% річних за несплату аліментів, який в березні 2019 року уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість по аліментам за період з 11.08.2017 року по 01.09.2018 року у розмірі 63387,10 грн., неустойку (пеню) у розмірі 63387,10 грн. у зв?язку з несплатою аліментів на утримання сина, 3% річних за період з 05 листопада 2015 року по 01 вересня 2018 року у розмірі 5226,00 грн., витрати пов`язані з правовою допомогою у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 1242,66 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання 04 листопада 2015 року вона з відповідачем уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини, за умовами якого місце мешкання дитини визначено з нею, ОСОБА_2 та відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідач аліменти не сплачує, тому має заборгованість по сплаті аліментів, які вона просить стягнути з відповідача на її користь. Окрім цього позивачка просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 05 листопада 2015 року по 01 вересня 2018 року у розмірі 5226,00 грн., оскільки цей вид виплати ще не був предметом жодного з її позовів, а тому просить стягнути 3% річних за весь період дії договору від 04 листопада 2015 року. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) з урахуванням вимог ст. 196 СК України у розмірі 63387,10 грн., що не перевищує 100% від суми заборгованості по аліментам. Просила позов задовольнити.

Рішення Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 11 серпня 2017 року по 01 вересня 2018 року у розмірі 63387 грн.10 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 11 серпня 2017 року по 01 вересня 2018 року у розмірі 63387 грн.10 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а всього стягнути 130 479 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що за період з 11 серпня 2017 року по 01 вересня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 63387 грн. 10 коп. яку він не сплачує та ухиляється від її сплати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9), який проживає разом з позивачкою . Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, шлюб між сторонами розірвано за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/5699/14-ц від 22 травня 2015 року, відповідач проживає окремо від дитини.

04 листопада 2015 року між сторонами був укладений Договір про участь у вихованні та утриманні дитини, за умовами якого визначено, що місцем проживання дитини є місце проживання його матері, а саме: АДРЕСА_1 , або інше зареєстроване місце проживання матері; ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно сплачувати ОСОБА_2 кошти на утримання (аліменти) на дитину у розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також договором вирішено порядок спілкування батька з дитиною; відпочинок дитини; святкування днів народжень дитини та інш. (а.с.11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що за період з 11 серпня 2017 року по 01 вересня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 63387 грн. 10 коп. Позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 11 серпня 2017 року по 01 вересня 2018 року у розмірі 63387 грн. 10 коп. підлягають задоволенню, оскільки їх розмір не перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 196 СК України, відповідач зобов`язаний виплатити неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому ст. 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України має зворотню дію в часі, про що зокрема зазначалося у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що розмір пені, який заявлений позивачкою, повністю узгоджується із вказаним висновком Великої Палати.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, таким чином наявний факт одностороннього невиконання позивачкою умов договору, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки підтвердження даного факту відповідачем до суду надано не було.

Посилання апелянта про те, що незважаючи на невиконання стороною позивача умов договору, він продовжував систематично надавати допомогу по утриманню дитини, але вже не в рамках договору, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки доказів цього матеріали справи не містять.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко