Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/459/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019

Овруцький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Невмержицького С.С.,

з секретарем Аврамчук Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , яким визначити, що він буде користуватись кімнатою площею 13,1 кв.м., а ОСОБА_2 буде користуватись кімнатами площею 16,2 та 15,9 кв.м., а кухня площею 12 кв.м., ванна кімната площею 5,1 кв.м., вбиральня площею 2,3 кв.м., три коридори площею 3,7; 4.1 та 1,5 кв.м. та передпокій площею 12.9 кв.м. будуть знаходитись в спільному користуванні.Також просили стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат площею 15,9 кв.м., 16,2 кв.м. та 13,1 кв.м., а також кухні площею 12 кв.м., ванної кімнати площею 5,1 кв.м., вбиральні площею 2,3 кв.м., трьох коридорів площею 3,7 кв.м., 4,1 кв.м. та 1,5 кв.м. та передпокою площею 12,9 кв.м.

При цьому посилались на те, що позивачу та відповідачу зазначена квартира належить на праві спільної часткової власності. Позивач з відповідачем не проживають однією сім`єю, їх відносини з нею негативні, відповідачка чинить перешкоди позивачу у користуванні належною йому власністю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 13 грудня 2018 року державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О.Д., позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності ? частини квартири АДРЕСА_1 .

Квартира вцілому трьохкімнатна, розмір житлової площі 45,2 кв.м., розмір загальної площі 86,8 кв.м. Складається з кімнати площею 15,9 кв.м., кімнати площею 16,2 кв.м. та кімнати площею13,1 кв.м., а також кухні площею 12,0 кв.м., ванної кімнати площею 5,1 кв.м., вбиральні площею 2,3 кв.м., трьох коридорів площею 3,7 кв.м., 4,1 кв.м. та 1,5 кв.м. та передпокою площею 12,9 кв.м. (а.с.17-18).

Інша 3/4 частина спірної квартири належить ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1998 року (а.с.19)

Згідно довідки виконкому Овруцької міської ради Житомирської області від 18.02.2019 року №567 ОСОБА_2 дійсно зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 (а.с.20).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статей 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як зазначено в ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Стаття 358 ЦК України визначила, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Виходячи зі змісту ст. 358 ЦК України, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

У позовній заяві позивач зазначив, що добровільно погодити порядок користування спірною квартирою відповідачка відмовляється.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

При ухваленні рішення суд враховує майнові інтереси сторін, із урахуванням частки права власності на вказану квартиру кожного із них.

Таким чином, враховуючи положення вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що порядок користування спірною квартирою, запропонований позивачами, є розумним та справедливим і не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів сторін у справі, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., а тому згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Прозов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , яким визначити , що ОСОБА_1 користується кімнатою площею 13.1 кв.м.,а кухня полощею 12 кв.м., ванна кімната площею 5.1 кв.м., вбиральня площею 2.3 кв.м., три коридори площею 3.7,4.1,1.5 кв.м, та передпокій площею 12.3 кв.м. перебуватимуть у спільному користуванні з іншим співслаником квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Повний текст рішення складено 13 травня 2019 року.

суддя : С. С. Невмержицький