РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Колективний авто гараж № 2 (КА№2) про визнання права власності, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, Харківської міської ради про визнання права власності на гаражний бокс№ АДРЕСА_1 , за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України, зазначаючи, що вона відкрито , безперервно та добросовісно користується вказаним гаражем починаючи з 27.05.2006р.

Відповідач - Харківська міська рада, у відзиві на позов, проти позовних вимог заперечувала, зазначаючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог.

Письмовими ухвалами суду провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду.

В подальшому, поновлено провадження та вирубувано у Колективного авто гаражу № 2 - статут, документи правовстановлюючі на спірний гараж, докази побудування спірного гаражу, внесення паю на спірний гараж. Вказані документи надані суду не були, навіть після застосування штрафу.

Враховуючи, що суд вжив можливі заходи для отримання документів по даній справі, документи надані не були, з урахуванням засад змагальності та диспозитивної, суд розгляну дану справу без наданих документів.

Протокольною, ухвалою суду в задоволені заяви про залишення позову без розгляду відмовлено враховуючи положення п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, який у судовому засіданні позов підтримав, від позовних вимог не відмовлявся, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно технічного паспорту та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , який ні за ким не зареєстрований. В технічному паспорті рік побудови спірного гаражу - відсутній.

Позивач зазначає, що спірний гараж був придбаний її чоловіком - ОСОБА_2 у громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказаний гараж знаходився на земельній ділянці № АДРЕСА_1 , яка була надана ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування гаражу на праві приватної власності. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є єдиним спадкоємцем після його смерті та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше майно. Спірний гараж не увійшов у спадкове майно, однак враховуючи, що вона користується ним, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру, вважає що набула право власності на гараж за набувальною давністю.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За п.8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

За аналізом ч.1 ст. 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Разом з тим, суду не надано доказів того, що позивачка взагалі заволодіння та користується спірним гаражем протягом 10 років.

Також обґрунтування позову, виключає визнання права власності в порядку ст. 344 ЦК України, оскільки фактично позивача зазначає, що майно належало її померлому чоловіку, а вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину, тоді як спадкові правовідносини та набуття правова власності на майно в порядку спадкування врегульовано положеннями ст.ст. 1216-1285 ЦК України.

Надані суду документи, зокрема : договір про надання в користування земельної ділянки від 28.11.1983р.; рішення виконкому Київської районної ради народних депутатів від 16 листопада 1983 р. (рік не розбірливий), стосуються гаражу розташованого за іншою адресою: АДРЕСА_1 тоді як спірний гараж, розташований по АДРЕСА_1 .

В наданих до суду квитанціях прибутного касового ордеру про сплату Колективному автогаражу № 2 коштів, відсутнє посилання, за які саме експлуатаційні витрати позивач сплачувала кошти.

За ч.1, ч.5, ч.6 ст. 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивачем в супереч положенням ст.ст. 76, 77, 78, 84 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог, внаслідок чого вони задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 88, 212-215, ЦПК України суд, -

вирішив :

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Харківської міської ради (61200, м.Харків. майдан Конституції,б.7, ), третя особа Колективний авто гараж № 2 (КА№2) (61024, м.Харків, пров.Студентський,б.40, код ЄДРПО 24277232) про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст суду виготовлений 11.11.2019р.

Суддя Бородіна Н.М.