УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

за участю

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко Ірини Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 по визначенню розміру заборгованості по аліментам,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у якій просить скасувати довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2019 року від 24.05.2019 року на суму 25 595,93 грн., встановити дійсною довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2019 року від 13.03.2019 року на суму 0,00 грн. та встановити відсутність заборгованості.

Вимоги скарги мотивовано тим, що згідно виконавчого листа № 755/1611/16-ц від 06.04.2016 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.07.2015 року.

Вказаний виконавчий лист було подано на примусове виконання до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві де відкрито виконавче провадження.

Заявник вказує, що всі квитанції про сплату аліментів та довідки з розміром щомісячної заробітної плати ним були надані державному виконавцю одразу після початку виконавчого провадження. В подальшому всі документи надсилалися державному виконавцю вчасно щокварталу.

Також вказує, що ним вчасно повідомлялося державного виконавця про зміну місця роботи, про що надавалися відповідні документи.

Згідно довідки про розрахунок заборгованості станом на 01.03.2019 року у нього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

В подальшому йому стало відомо, що державним виконавцем, не дивлячись на надання документів, що підтверджують своєчасну та повну сплату аліментів, було складено нову довідку-розрахунок заборгованості станом на 01.03.2019 року, проте вже із наявною заборгованістю у розмірі 25 595,69 грн., у зв`язку із чим на нього було накладено відповідні обмеження, що можуть вплинути на його роботу та як наслідок призведуть до безробіття і неможливості своєчасної сплати аліментів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року скаргу було прийнято до провадження суду та витребувано від державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко І.І. копію матеріалів виконавчого провадження № 52253739 (а.с. 61-62).

В судовому засіданні скаржник підтримав заявлені вимоги та додатково пояснив, що державним виконавцем перерахунок заборгованості зроблено з порушеннями, оскільки виконавець байдуже ставиться до виконання своїх зобов`язань. Також пояснив, що ним вчасно надаються докази сплати аліментів, які ним сплачуються в повному обсязі, а тому заборгованості бути не може.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду подала письмові пояснення на скаргу і заяву, в яких просить провести розгляд справи у її відсутності та вирішити справу на розсуд суду та надано копію матеріалів виконавчого провадження № 52253739.

У поданих до суду письмових поясненнях державний виконавець зазначила, що 13.03.2019 року на усну заяву представника боржника проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за весь період стягнення, згідно якого встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 року відсутня. Вказаний розрахунок було проведено на основі відомостей про доходи боржника та квитанцій про сплату аліментів, що містяться в матеріалах виконавчого провадження. У травні 2019 року у прийомні години зі скаргою щодо невірного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів звернулась стягувач ОСОБА_2 у зв`язку із неврахуванням при здійсненні розрахунку від 13.03.2019 року змін до ст. 195 СК України, а тому після проведення нового розрахунку розмір заборгованості станом на 01.03.2019 року склав 25 595,69 грн.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 06.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/1611/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.07.2015 року, суму понесених додаткових витрат на навчання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 3165 грн. та судового збору на користь держави у сумі 551,20 грн.

Вказаний виконавчий лист разом із заявою про примусове виконання рішення суду 09.09.2016 року було подано на примусове виконання до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві.

19 вересня 2016 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52253739 з примусового виконання виконавчого листа № 755/1611/16-ц.

23 листопада 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві із заявою про направлення виконавчого листа на виконання за місцем роботи ОСОБА_1 , а саме до ТОВ «Експо-трейд Україна».

06 грудня 2016 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена на виконання до ТОВ «Експо-трейд Україна» та сторонам виконавчого провадження для відома.

Як убачається із наданих до суду матеріалів виконавчого провадження № 52253739 з примусового виконання виконавчого листа № 755/1611/16-ц від 06.04.2016 року, за час знаходження виконавчого листа на примусовому виконанні боржником та його представником надавалися відповідні довідки про місця працевлаштування боржника ОСОБА_1 , розмір його заробітної плати за місцем роботи та копії квитанцій про сплату аліментів.

Так, 24.05.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко І.І. в межах виконавчого провадження № 52253739 складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого за період з липня 2015 року по лютий 2019 року станом на 01.03.2019 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 25 595,69 грн. (а.с. 8).

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

За вимогами ч. 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку встановленому законом.

Згідно з п. 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Підставою для скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 24.05.2019 року складеного державним виконавцем Фещенко І.І. скаржник вказує те, що державним виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості за минулий період, починаючи з липня 2015 року, було взято до уваги зміни до ст. 195 СК України, які набрали законної сили з 08.07.2017 року, що призвело до неправильного нарахування такої заборгованості.

Вирішуючи питання щодо вимог скарги суд приймає до уваги наступне.

До 08.07.2017 року діяла норма частини 2 ст. 195 СК України, відповідно якої було встановлено, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Відповідно ч. 2 ст. 195 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 р., заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розраховуючи розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів 24.05.2019 року, державний виконавець Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Фещенко І.І. виходила з положень ч. 2 ст. 195 СК України в редакції чинній на час здійснення розрахунку такої заборгованості, застосувавши її також до перерахунку за минулий період часу, а саме виходила із середньої заробітної плати для даної місцевості, тоді як із наявної довідки Пенсійного фонду України за період з 2015 року по 2018 рік убачається, що ОСОБА_1 був офіційно працевлаштований у ТОВ «Експо-трейд Україна» та ТОВ «УКРВЛАНЛЮКС» і отримував дохід у період часу відповідно з вересня по грудень 2015 року, в липні 2016 року та з травня 2017 року по грудень 2018 року (а.с. 9).

Крім цього, слід звернути увагу, що взяті за основу державним виконавцем щомісячні розміри суми коштів з яких слід здійснювати розрахунок належних до сплати аліментів не відповідають розмірам отриманих ОСОБА_1 доходів вказаних у довідках про заробітну плату, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за період з 2015 року по 2018 рік, а тому такий розрахунок не може бути визнаний як безспірний.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині вимог про скасування довідки-розрахунку заборгованості за сплати аліментів станом на 01.03.2019 року від 24.05.2019 року підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Вимоги скарги в частині встановлення дійсною довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2019 року від 13.03.2019 року задоволенню не підлягають, оскільки суд в межах розгляду скарги не здійснює розрахунку та перерахунку заборгованості, так як вказаний обов`язок відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» покладено безпосередньо на державного виконавця та має здійснюватися на підставі наявних у виконавця відомостей про джерела доходів боржника та інших відомостей, що мають значення для здійснення такого розрахунку.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 127, 353, 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко Ірини Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 по визначенню розміру заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24.05.2019 року у виконавчому провадженні № 52253739 та зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко Ірину Ігорівну скласти розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 755/1611/16-ц виданому Дніпровським районним судом м. Києва 06.04.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з урахуванням наявних у виконавчому провадженні № 52253739 довідок про доходи боржника та квитанцій про сплату аліментів.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2019 року.

Суддя Виниченко Л.М.