РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року

м. Рівне

Справа № 560/452/19

Провадження № 22-ц/4815/1313/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О.,

секретар судового засідання - Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Бережківська сільська рада Дубровицького району Рівненської області,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Власик Вікторії Яківни, Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 липня 2019 року у складі судді Сидоренко З. С., ухвалене в м. Дубровиця Рівнеснької області о 18 год. 05 хв., повний текст рішення складено 02 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовом до Бережківської сільської ради Дубровицького району, ОСОБА_2 з позовними вимогами, в яких, після уточнення, просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання частково нечинним п. 2 рішення Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області № 262 від 04 травня 2015 року, зобов"язати Бережківську сільську раду Дубровицького району здійснити повторний розгляд його заяви щодо відновлення меж спільного проходу/під`їзду від АДРЕСА_1 . Бережки до його будинку по АДРЕСА_1 , шириною 2,68 м.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який успадкував після смерті баби. Доступ до вул. АДРЕСА_1 від його будинку історично був складений між землекористувачами ОСОБА_3 (попередній користувач ОСОБА_4 ) та відповідачкою ОСОБА_2 і складав 2,68 м шириною. ОСОБА_2 , починаючи з 2005 року, чинить йому перешкоди у доступу до вулиці, самовільно захоплює земельну ділянку спільного користування, за що неодноразово притягувалась до відповідальності. В свою чергу, Бережківська сільська рада відмовляється прийняти рішення про відновлення меж проїзду до вулиці. Прийняті сільською радою рішення про передачу у власність відповідачки частини проїзду скасовані рішенням суду як незаконні. 04 травня 2015 року Бережківська сільська рада прийняла рішення № 262 за його заявою про відновлення проходу/проїзду від будинку до вулиці, в п. 2 якого зазначила, що ширина проїзду має становити 1,5 м.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено:

-визнано нечинним п. 2 рішення Бережківської сільської ради Дубровицького району №262 від 04 травня 2015 року: "Відновити спільний прохід шириною 1,5 м між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та встановити його межі, які відображені в ситуаційному плані лінією від А до З по суміжності із землями ОСОБА_2 на плані від т. А до т. Б протяжністю 1,50 м та від т. Г до т. Д протяжністю 14,60 м; по суміжності із землями ОСОБА_1 на плані від т. Б до т. В протяжністю 4,64 м та від т. В до т. Г протяжністю 1,5 м; по суміжності із землями ОСОБА_3 на плані від т. Е до т. Ж протяжністю 12,73 м, від т. Ж до т. З протяжністю 1,93 м та від т. З до т. А протяжністю 6,13 м; ширина проходу від вул. Набережна - 1,50 м";

-зобов`язано Бережківську сільську раду Дубровицького району Рівненської області здійснити повторний перегляд заяви ОСОБА_1 щодо відновлення спільного проходу/під`їзду від АДРЕСА_1 до будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , шириною 2,68 м по всій його протяжності розташованого від зовнішньої північної стіни житлового будинку АДРЕСА_2 , що знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 по межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0324 в сторону житлового будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та внести відповідні зміни до ситуаційного плану земельних ділянок розробленого приватним підприємством "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро";

-стягнуто з Бережківської сільської ради Дубровицького району та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 грн., сплаченого ним при подачі позовної заяви до суду.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник ОСОБА_2 адвокат Власик В. Я. оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказане рішення порушує права ОСОБА_2 , оскільки призведе до зменшення площі земельної ділянки, яка перебуває в законному користуванні ОСОБА_2 та порушить її право на приватизацію земельної ділянки площею 0,10 га, яка передана їй у приватну власність рішенням Бережківської сільської ради. При цьому, права позивача ОСОБА_1 оскаржуваним пунктом рішення Бережківської сільської ради не є порушеними, оскільки спірний прохід-проїзд шириною 2,68 м не встановлювався і, відповідно, неможливо його відновити, а позивач не позбавлений права укласти з відповідачкою ОСОБА_6 земельний сервітут. Судом не було взято до уваги доводи представників відповідачів, про те, що позовна вимога позивача про визнання нечинним п. 2 рішення Бережківської сільської ради № 262 від 04.05.2015 року є похідною від пункту 1 даного рішення (який позивачем не оскаржувався), і яким встановлено та затверджено межі між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно ситуаційного плану земельних ділянок, розробленого ПП «Дубровицьке земельно-кадастрове бюро» і саме в даних межах, пунктом 2 відновлено спільний прохід шириною 1,5 м., а згідно п.3 даного рішення (який також позивачем не оскаржується), встановлено обов"язок всіх суміжних землекористувачів, в тому числі, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 при оформленні права власності на присадибні ділянки дотримуватися меж, розмірів та площ, які вказані в даному ситуаційному плані. Вважає, що висновки суду щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог ОСОБА_7 не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким суд не дав жодної оцінки, а тому просить апеляційний суд дослідити всі подані нею докази у справі. Із наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

У своїй апеляційній скарзі Бережківська сільська рада Дубровицького району Рівненської області зазначає, що відповідно до рішення Бережківської сільської ради № 262 від 04.05.2015 року були встановлені та затверджені межі між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно ситуаційного плану земельних ділянок, розробленого приватним підприємством «Земельно-кадастрове бюро». При встановлені меж були присутні користувачі цих земельних ділянок, комісія по вирішенню земельних спорів та 9 депутатів сільської ради. Комісія та депутатський склад сільської ради при прийнятті цього рішення виходили з того, що під"їзд до житлового будинку та господарських будівель ОСОБА_1 можна облаштувати з вулиці Новосільської, з якої також роблять під"їзд до своїх будинків інші сусіди ОСОБА_1 (вказано на ситуаційному плані). Вулиця Набережна, згідно генерального плану с. Бережки 1982 року, є тупиковим проїздом, який впирається в старе русло р.Случ. Ця вулиця ніколи не була проїзною для транспорту, вона впродовж багатьох років використовується як прохід для доступу до земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Вказує, що при проведенні експертизи Волинським ЛНДІСЕ, висновки якої суд взяв до уваги, представники сільської ради не були запрошені. На ситуаційному плані видно, що між будинком ОСОБА_1 і ділянкою ОСОБА_2 проїзд з провулку Першого до господарських будівель, якого вимагає ОСОБА_1 , значно менший ніж 2,68м., що унеможливлює під"їзд транспортом до його будинку та господарських будівель. Із зазначених підстав просить скасувати рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 липня 2019 року і визнати чинним п.2 рішення Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області № 262 від 04 травня 2015 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги - безпідставними, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду відповідачка ОСОБА_2 та її представник не з`явились без поважних причин, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, що стверджується поштовим повідомленням про вручення виклику 24.10.2019 та 18.10.2019 відповідно. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи без їх участі до апеляційного суду не подали.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи із слідуючого.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 18872574 від 27.01.2015 року і який вінуспадкував від своєї баби ОСОБА_8 . Спадкодавцю рішенням Бережківської сільської ради народних депутатів № 10 від 24.10.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га у межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,25 га за межами населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Рішенням Бережківської сільської ради від 19.12.2014 року № 236 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0546 га, з них: 0,0500 га за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка перебуває в його користуванні та 0,0046 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, яка розташована на території Бережківської сільської ради в АДРЕСА_1 (а.с.9, 10-11, 44).

Зі південно-східної сторони садиба ОСОБА_1 межує з садибою відповідачки ОСОБА_2 , яка розташована по АДРЕСА_3 . Право власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_3 підтверджується записом про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 17186527 від 27.10.2016 року (а.с.115).

Рішенням Бережківської сільської ради № 191 від 15 квітня 2005 року передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням АДРЕСА_4 № 213 від 21 жовтня 2005 року передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,1543 га, в тому числі 0,0650 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,0893 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_4

Постановою АДРЕСА_5 суду Рівненської області від 24 листопада 2006 року у справі № 2а-41/06, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 5 липня 2011 року, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2013 року, рішення Бережківської сільської ради № 191 від 15 квітня 2005 року та № 213 від 21 жовтня 2005 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельних ділянок скасовані (а.с 22-24).

Відповідно до довідки Бережківської сільської ради № 502 від 25.07.2016 року за ОСОБА_2 відповідно до рішення сесії сільської ради від 24.10.1995 року № 10 рахується 0,35 га, з них 0,25 за землі сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, та 0,10 га у межах с. Бережки і з них: 0,04 га, де будинок і хлів, та 0,06 га по АДРЕСА_1 , яка використовується під город ( а.с 52).

Рішенням Бережківської сільської ради № 07 від 30.01.2008 року "Про присвоєння поштових адрес житловим будинкам та об`єктам соціально-культурної сфери комунальної та приватної власності" будинку ОСОБА_1 в с.Бережки Дубровицького району присвоєну поштову адресу АДРЕСА_1 , а будинку ОСОБА_2 присвоєну поштову адресу АДРЕСА_3 .

Із ситуаційного плану розташування земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_2 з південно-східної сторони межує з вулицею Набережна, а земельна ділянка ОСОБА_1 , розташована від АДРЕСА_1 ніж за 14 м. і з вулицею не межує.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 з 2005 року постійно чинить йому перешкоди у доступі до АДРЕСА_1 , захоплюючи проїзд загального користування, який існував історично шириною 2,68 м між земельною ділянкою відповідачки та земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0324, яка перебуває у власності ОСОБА_5 Іншого доїзду до його будинку немає. Сільська рада, розглянувши його заяву усунення перешкод у користуванні проїздом та відновлення проїзду, оскаржуваним рішенням зменшила ширину проїзду до 1,5 м, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, та, для порушених прав, просив зобов"язати сільську раду відновити прохід-проїзд від його будинку до вул АДРЕСА_1 шириною 2,68 м.

Ухвалюючи рішення про скасування п.2 рішення Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області № 262 від 04 травня 2015 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про незаконність даного рішення і апеляційний суд з таким висновком погоджується.

Висновок суду першої інстанції ґрунтується на доказах, що є у даній справі, та в матеріалах справи № 560/674/13-ц, які досліджені в суді першої інстанції.

Згідно із статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частинами першою, третьою, шостою статтею 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів.

Відповідно до статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Заперечуючи вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення проїзду від його будинку до АДРЕСА_1 з врахуванням можливості проїзду транспорту шириною 2,68 м, Бережківська сільська рада вказує на те, що у позивача є можливість облаштувати проїзд до господарства від АДРЕСА_1 , яка проходить з сторони його господарства за господарськими приміщеннями.

Разом з тим, такі аргументи сільської ради не ґрунтуються на законі. Статтями 38, 39 ЗК України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Статтями 38, 39 ЗК України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

З інформації, наданої Дубровицькою райдержадміністрацією, генеральний план с.Бережки розроблено у 1982 році, змін у генеральний план не вносилось.

На аркуші № 155 справи № 560/674/13-ц міститься викопіювання з генерального плану с. Бережки Дубровицького району. Відповідно до даного документа земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться по АДРЕСА_1 . Будь-якої іншої вулиці з протилежної сторони господарства ОСОБА_1 Генеральним планом села не передбачено.

Відповідно до Плану-схеми використання присадибних земельних ділянок в с. Бережки Дубровицького району станом на 10.12.1989 року ширина проходу-проїзду від вулиці до господарства ОСОБА_9 (попереднього власника будинку по АДРЕСА_6 (а.с. 140-141 справи № 560/674/13-ц).

З довідки № 2060 від 28.08.2006 року, виданої виконкомом Бережківської сільської ради Дубровицького району та відповіді Бережківської сільської ради від 29.01.2014 року №51 вбачається, що виконком сільської ради та сільська рада рішень про закриття, ліквідацію проходу від господарства ОСОБА_1 до АДРЕСА_7 . АДРЕСА_1 не приймалось (а.с.54, 50).

Відповідно до висновку фототехнічної експертизи № 10196/10-17 від 21 грудня 2010 року, проведеного на підставі фотокарток, ширина спірного проходу становила 2,68 м. (а.с.57-66).

Матеріали цивільної справи №560/674/13-ц, які були досліджені судом першої інстанції, містять висновки судово-будівельних експертиз від 31 серпня 2012 року № 7447 та № 8020-8021 від 22.10.2013 року. В дослідницькій частині висновків та схемах, доданих до висновків, зазначено ширину проїзду 2, 68 м, площею 39 м.кв. (а.с. 17-24, 95-104 №560/674/13-ц).

Зазначені докази дають підстави для висновку, що у сільської ради не було правових підстав відмовляти ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про відновлення меж проїзду до АДРЕСА_8 Набережна та приймати рішення про звуження проїзду до 1,5 м.

Судом достовірно встановлено, що комісією по земельних питаннях Барежківської сільської ради неодноразово фіксувалось порушення ОСОБА_2 правил добросусідства при користування земельною ділянкою.

У 2014 році ОСОБА_1 звертався з позовом до Бережківської сільської ради Дубровицького району, ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користування проходом-проїздом до вулиці АДРЕСА_1 . Рішенням Дубровицького районного суду від 16 травня 2014 року позов задоволено. За результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції скасовано з тих підстав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки вастановлення меж земельних ділянок відноситься до компетенції сільської ради, а Бережківська сільська рада заяву ОСОБА_1 не розглядала.

У 2016 році ОСОБА_1 оскаржував рішення Бережківської сільської ради про звуження проїзду до 1,5 м. в порядку адміністративного судовчинства. За результатами розгляду позовних вимог постанова Дубровицького районного суду від 4 червня 2016 року про задоволення позову скасована ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду із закриттям провадження у справі, оскільки спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

З даним позовом у порядку цивільного судочинства ОСОБА_1 звернувся в березні 2019 року, де, окрім вимог про визнання нечинним рішення сільської ради, просив зобов`язати Бережківську сільську раду Дубровицького району здійснити повторний перегляд його заяви щодо відновлення спільного проходу/під`їзду від АДРЕСА_4 до будинку АДРЕСА_1 , шириною 2,68 м по всій його протяжності розташованого від зовнішньої північної стіни житлового будинку АДРЕСА_2 , що знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 по межі земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0324 в сторону житлового будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та внести відповідні зміни до ситуаційного плану земельних ділянок розробленого приватним підприємством "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро".

Апеляційний суд, враховуючи те, що ОСОБА_1 , захищаючи свої інтереси та намагаючись відновити історичні межі проїзду до АДРЕСА_1 від свого господарства, неодноразово звертався до суду з позовом,і його вимоги ґрунтуються на належних доказах, та, керуючись ч. 2 ст.5 ЦПК України, яка діяла в редакції на час звернення до суду з позовом, приходить до висновку про застосування іншого, ніж обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, і у зв"язку з цим вважає, що абзац третій резолютивної частини рішення суду першої інстанції слід викласти в іншій редакції, а саме: "відновити прохід-проїзд загального користування від вулиці Набережна села Бережки Дубровицького району Рівненської області до будинку ОСОБА_1 номер АДРЕСА_1 , який існував станом на 1989 рік, шириною 2,68 м., площею 39 метрів квадратних, з південної сторони по межі земельної ділянки за кадастровим номером :01 НОМЕР_1 0324, що належить ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 з північної сторони по суміжності із земельною ділянкою, що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_3 .

На думку апеляційного суду, такий спосіб захисту можливий для відновлення порушених прав позивача, і саме він надасть йому моживість безперешкодного доїзду до господарства з вулиці АДРЕСА_1 , оскільки іншого можливого доїзду до будинку з вулиці немає.

За частиною другою статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, суд має визначити, чи є такий спосіб ефективним: вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та забезпечувати його поновлення, а у разі неможливості такого поновлення повинна гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спосіб захисту прав шляхом зобов`язання колегіального органу прийняти рішення не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Безпідставними є аргументи апеляційної скарги Бережківської сільської ради про те, що позивач не позбавлений можливості облаштувати заїзд до будинку з АДРЕСА_1 , що проходить з північної сторони його господарства, оскільки така вулиця не спроектована у генеральному плані села, а із схеми забудови садиби ОСОБА_1 видно, що з північної сторони садиби майже по всій межі земельної ділянки знаходиться господарська будівля.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції щодо незаконності оскаржуваного рішення сільської ради, а тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. ч.2 ст.5, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Власик Вікторії Яківни залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області залишити без задоволення.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 липня 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Відновити прохід-проїзд загального користування від вулиці Набережна села Бережки Дубровицького району Рівненської області до будинку ОСОБА_1 номер АДРЕСА_1 , який існував станом на 1989 рік, шириною 2,68 м., площею 39 метрів квадратних, з південної сторони по межі земельної ділянки за кадастровим номером :01 НОМЕР_1 0324, що належить ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , з північної сторони по суміжності із земельною ділянкою, що перебуває у користуванні ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_3 » .

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Гордійчук С. О.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.