справа №176/2136/19
провадження №2/176/763/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 листопада 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , на її користь, аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на весь період непрацездатності сина.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 06 березня 1999 року по 12 грудня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу, син ОСОБА_4 , залишився проживати разом із нею.

На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.03.2001 року по справі № 2-832/2001 з Відповідача на її користь в примусовому порядку стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 21.08.2017 року стягнення аліментів припинено у зв`язку із досягненням сином - ОСОБА_6 повноліття та виконанням рішення суду в повному обсязі. Заборгованості із сплати аліментів, на момент припинення їх стягнення, Відповідач не мав.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року у справі 176/1603/17 з Відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 вересня 2017 року та до 01 вересня 2019 року. Зазначене рішення апеляційного суду Дніпропетровської області виконувалось в примусовому порядку. Починаючи з 01.09.2019 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_5 припинено.

Згідно із висновками ЛКК № 22 від 09.03.2004 року, № 190 від 13.02.2006 р., № 74 від 18.03.2008 року ОСОБА_3 було визнано дитиною інвалідом.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 727659 від 31.08.2017 року виданої міжрайонною психіатричною МСЕК № 4 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «ДОР» Коваленка Кирила Ігоровича, що їх спільним із Відповідачем сином, визнано інвалідом ІІ групи з дитинства строком до 01.09.2019 року. Згідно із зазначеним висновком МСЕК № 4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці.

Крім того 23.08.2017 року комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» було проведено амбулаторну трудову психіатричну експертизу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно із висновками, зазначеної вище комісії, ОСОБА_3 має стійко порушені психічні функції, має порушення життєдіяльності по категоріям: навчання; трудова діяльність; орієнтування; спілкування; самообслуговування; контроль за поведінкою та потребує постійного контролю та нагляду зі сторони оточуючих.

05.07.2019 року міжрайонною психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 3 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР» (далі по тексту МСЕК № 3) був проведений повторний огляд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведеного огляду ОСОБА_3 було встановлено ІІ групу інвалідності, починаючи з 01.09.2019 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 227837. Інвалідність встановлена на строк до вересня 2021 року.

На підставі проведеного огляду МСЕК № 3 було зроблено висновок про те що ОСОБА_3 не може бути пристосований до будь-якої праці, що також підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 227837 (копія додається).

Згідно із індивідуальною програмою реабілітації інваліда, що видана психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 3 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «ДОР», ОСОБА_3 потребує медикаментозного лікування, психіатричної допомоги, медичного спостереження, має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання, до здобуття освіти (копія додається).

Висновком ЛКК № 2643 від 18.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 , 1999 року народження за рівнем обмеження життєдіяльності потребує постійного стороннього догляду та має обмеження самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку.

Крім того, ОСОБА_4 страждає на дифузне ожиріння ІІ-ІІІ ступеня, має патологію шлунку, страждає від підвищеного внутрішньочерепного тиску (лікворо-гіпертензійний синдром І-ІІ ступеня), гіпертензію, дисметаболічна кардіоміопатія, є метеозалежним, що вимагає значних матеріальних затрат на придбання ліків, забезпечення спеціального дієтичного харчування, оздоровлення, придбання засобів гігієни.

Згідно висновку за наслідками проведеного Медичним центром «Профімед» ехокардіографічного обстеження від 10.06.2019 року у ОСОБА_7 виявлено ознаки гидроперікардіту та легка форма дилатації лівого шлуночка серця, що також потребує додаткових матеріальних затрат для виявлення причин розладів в роботі серця та проведення медикаментозного лікування для недопущення погіршення стану його роботи.

За результатами УЗД проведеного медичним центром «Профімед» 17.06.2019 року у ОСОБА_7 виявлено ехо ознаки дифузних змін в паренхімі печінки, підшлункової залози, спленомегалія. Позивач також зазначила, що будь-яке медичне обстеження супроводжується значним стресом як для сина так і для неї особисто, оскільки потребує від неї ні аби яких моральних та матеріальних зусиль. Навіть проведення видалення хворих зубів потребує проведення операції під загальною анестезією із застосуванням штучної вентиляції легень, яка була проведена 24.10.2018 року. Зазначене викликано особливостями поведінки сина, який через відчуття страху майже не піддається медичному огляду.

Повнолітній непрацездатний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час: не працює та не навчається (що обумовлено його станом здоров`я); проживає разом із нею, перебуває під її наглядом та знаходиться на повному її утриманні. Окрім сина, позивачка має на утриманні матір, яка є пенсіонеркою.

Після досягнення дитиною повноліття Відповідач в добровільному порядку не надає жодної допомоги, в тому числі і матеріальної на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Відповідач знехтував своїм обов`язком, що визначений ст. 198 СК України, переклавши весь тягар по утриманню, лікуванню, забезпеченню достатнього життєвого рівня свого повнолітнього непрацездатного сина на неї та на державу, в той час як обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, що змусило її звернути із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином. (а.с. 38)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони, перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1999 року по 12 грудня 2001 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 в матеріалах справи. (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)

Після розірвання шлюбу, син ОСОБА_4 , залишився проживати разом із матір`ю з якою проживає і на даний час, про що свідчить довідка про склад сім`ї №1/1-444, видана відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. (а.с.10)

На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.03.2001 року по справі № 2-832/2001 з Відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. (а.с.28) Із позовної заяви вбачається, що починаючи з 21.08.2017 року стягнення аліментів припинено у зв`язку із досягненням ОСОБА_3 повноліття та виконанням рішення суду в повному обсязі. Заборгованості із сплати аліментів, на момент припинення їх стягнення, Відповідач не мав.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року у справі 176/1603/17 з Відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 вересня 2017 року та до 01 вересня 2019 року. (а.с.29)

Тобто, починаючи з 01.09.2019 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_5 припинено.

Згідно із висновками ЛКК № 22 від 09.03.2004 року, № 190 від 13.02.2006 р., № 74 від 18.03.2008 року ОСОБА_3 було визнано дитиною інвалідом. (а.с.17)

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 727659 від 31.08.2017 року виданої міжрайонною психіатричною МСЕК № 4 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «ДОР» Коваленка Кирила Ігоровича, визнано інвалідом ІІ групи з дитинства строком до 01.09.2019 року. Згідно із зазначеним висновком МСЕК № 4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я не може виконувати ніякі види праці. (а.с.18)

Крім того, 23.08.2017 року комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» було проведено амбулаторну трудову психіатричну експертизу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно із висновками, зазначеної вище комісії, ОСОБА_3 має стійко порушені психічні функції, має порушення життєдіяльності по категоріям: навчання; трудова діяльність; орієнтування; спілкування; самообслуговування; контроль за поведінкою та потребує постійного контролю та нагляду зі сторони оточуючих. (а.с.14)

05.07.2019 року міжрайонною психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 3 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР» був проведений повторний огляд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведеного огляду ОСОБА_3 було встановлено ІІ групу інвалідності, починаючи з 01.09.2019 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 227837. Інвалідність встановлена на строк до вересня 2021 року. (а.с.19)

На підставі проведеного огляду МСЕК № 3 було зроблено висновок про те, що ОСОБА_3 не може бути пристосований до будь-якої праці, що також підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 227837. (а.с.19 зворот)

Згідно із індивідуальною програмою реабілітації інваліда, що видана психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 3 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «ДОР», ОСОБА_3 потребує медикаментозного лікування, психіатричної допомоги, медичного спостереження, має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання, до здобуття освіти. (а.с.20-23)

Висновком ЛКК № 2643 від 18.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 , 1999 року народження за рівнем обмеження життєдіяльності потребує постійного стороннього догляду та має обмеження самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку. (а.с.15)

Таким чином, дослідженими судом доказами встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 має стійку непрацездатність та інвалідність ІІ групи, проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 , перебуває під її наглядом та знаходиться на повному її утриманні у зв`язку із чим потребує допомоги з боку батька ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 року № 2109-ІІІ ОСОБА_3 має право на отримання соціальної допомоги, як інвалід з дитинства ІІ групи в розмірі 80 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та на момент звернення із позовною заявою становить 1 564 грн. 00 коп. Зазначений розмір соціальної допомоги не може забезпечити достатній життєвий рівень, право на який гарантовано ст. 48 Конституції України. (а.с.30)

Статтею 154 СК України визначено, що батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків по утриманню своїх повнолітніх непрацездатних дочки, сина, які потребують матеріальної допомоги. Зазначеною статтею Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) не встановлюється, що правом на звернення з позовом про стягнення аліментів наділені тільки повнолітні син або дочка у разі настання непрацездатності.

При цьому ч. 3 статті 199 СК України, яка визначає обов`язок батьків по утриманню своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч. 1 статті 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Враховуючи наведене, та ту обставину, що ст. 198 Сімейного кодексу України не врегульовано питання хто має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на непрацездатних дочку, сина, суд вважає, що в даному випадку до спірних правовідносин повинні застосовуватись норми ч. 3 статті 199 СК України.

Аналогічна позиція, щодо застосування аналогії закону викладена і в Постанові Пленум Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» в якій зокрема наголошено, що якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до норм Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 Сімейного кодексу України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного Кодексу України (стаття 201 СК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182, 200 СК України судом враховується той факт, що відповідач працевлаштований, отримує дохід, не є платником аліментів на інших осіб, відзиву на позов суду не надав. А отже, на думку суду, спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на весь період непрацездатності сина, що буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України.

При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітній ОСОБА_3 є непрацездатним сином відповідача, а не дитиною в розумінні положень СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-281, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 198, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, працюючого ДП «СхідГЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), відповідача, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2019 року на весь період непрацездатності сина.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, працюючого ДП «СхідГЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов