РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі: Корнієнко М. Е.

за участі представника відповідача адвоката Баранової О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою, у якій вказало, що 24. 03. 2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, згідно якого отримав кредит в сумі 27500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, тим самим надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджуються підписом у заяві.

Відповідач порушував свої зобов`язання про поверненню грошових коштів, у зв`язку з чим станом на 07. 10. 2018 року має наступну заборгованість: 27500 грн. - заборгованість за кредитом; 51 462, 87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500, 00 грн. (фіксована частина), 3948, 14 грн. - процентна складова, а всього 83411,01 грн.

Вказану суму заборгованості просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не явився, представник за довіреністю Компанець Д. С. надав заяву про розгляду справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає.

Відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що 01. 02. 2016 року «ПРИВАТБАНК» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. із заявою про вчинення виконавчого напису на грошові кошти в розмірі 48475,72 грн., які є заборгованістю за кредитним договором від 24. 03. 2011 року і 1700 грн. за вчинення виконавчого напису.

02. 02. 2016 року нотаріусом було вчинено відносно нього виконавчий напис № 832 про стягнення з нього 50 172,72 грн., а саме - залишок заборгованості за кредитом - 27500 грн., сума заборгованості за відсотками - 18664,46 грн., комісії - 2,89 грн., штраф - 2308,37 грн., та також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису.

На підставі цього виконавчого напису державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 51608729, за яким з нього було стягнуто грошові кошти на користь Банку.

28. 12. 2018 року рішенням Бердянського міськрайонного суду виконавчий напис нотаріуса № 832 від 02. 02. 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, зазначив, що Банком в односторонньому порядку вдвічі збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з порушенням вимог чинного законодавства без його згоди та його повідомлення, без укладання додаткових угод.

Вказує, що позивач не має права стягнення заборгованості і неустойки поза межами позовної давності.

Зазначає, що у порушення вимог чинного законодавства з ним не було укладено кредитного договору у передбаченій законом формі, позивачем не надано доказів відкриття карткового рахунку та номеру такого рахунку, отримання ним кредитної картки та строку її дії, ознайомлення його з тими Умовами та Правилами надання банківських послуг, видачі та отримання ним пам`ятки / довідки клієнта про умови кредитування, яка є обов`язковою складовою укладання договору про надання банківських послуг, а також її змісту, направлення йому повідомлень про укладання додаткових угод.

Представник відповідача за ордером адвокат Баранова О. П. в судовому засіданні позов не визнала на тих підставах, що викладені у відзиві, вказала, що частину грошових коштів ОСОБА_1 вже сплатив за виконавчим написом, іншу частину платити не згоден у зв`язку з тим, що строк дії кредитної картки закінчився у жовтні 2015 року, про що вказав сам позивач, а позов до суду подано 26. 12. 2018 року, тобто зі спливом позовної давності. Заявила клопотання про застосування позовної давності до цих правовідносин.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24. 03. 2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, згідно якого отримав кредит в сумі 27500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті кредитних коштів позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. із заявою про вчинення виконавчого напису на грошові кошти в розмірі 48475,72 грн., які є заборгованістю з кредитним договором від 24. 03. 2011 року і 1700 грн. за вчинення виконавчого напису.

02. 02. 2016 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 832, за яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь «ПРИВАТБАНК» 48 475,72 грн. та витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису.

На підставі напису та за заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07. 04. 2016 року про відкриття виконавчого провадження постановою державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю. С. від 12. 07. 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51608729 по виконанню виконавчого напису № 832 від 02. 02. 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

25. 03. 2019 року до суду направлено довідку начальника Бердянського міського відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення по вказаному виконавчому провадженню грошових коштів в сумі 15989,33 грн.

Як вказав відповідач рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28. 12. 2018 року виконавчий напис № 832 визнаний таким, що не підлягає виконанню.

На день звернення до суду позивач стверджує, що за відповідачем мається заборгованість за кредитним договором в розмірі 83411,01 грн., яка складається з наступного: 27500 грн. - заборгованість за кредитом; 51 462, 87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500, 00 грн. (фіксована частина), 3948, 14 грн. - процентна складова.

Як вбачається з відповіді на відзив строк дії кредитної картки - жовтень 2015 року, а строк позовної давності за кредитним договором відповідно до п. 1. 1. 7. 31 Умов договору був збільшений до 50 років, тому позивач вважає, що звернувся до суду в межах позовної давності.

Проте з даним твердженням суд погодитись не може у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Утім як вбачається з матеріалів справи, ніякого договору про збільшення строків позовної давності між сторонами укладено не було, посилання позивача на п. 1. 1. 7. 31 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua не може бути судом прийнято до уваги, оскільки відповідачем не підписані, своєї згоди на збільшення позовної давності до 50 років ОСОБА_1 не надавав, отже ці положення суперечать вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зі статті 638 Цивільного кодексу України випливає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24 березня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді збільшення позовної давності до 50 років.

Згідно умов ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві та у окремій заяві заявив про застосування позовної давності до вказаних правовідносин.

Враховуючи, що термін дії кредитної картки, виданої позивачем на ім`я ОСОБА_1 згідно Анкети - заяви від 24. 03. 2011 року, сплив у жовтні 2015 року, самостійних виплат відповідач по цій картці не здійснював, примусове стягнення оскаржував в судовому порядку, а до суду позивач звернувся лише 26. 12. 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про поновлення строку не клопоче, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 257,267,639 ЦК України, ст. ст. 258-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко