Дата документу 05.11.2019 Справа № 311/300/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 311/300/19 Головуючий у 1 інстанції: Задорожко Д.А.
№ 22-ц/807/3338/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Онищенко Е.А.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі адвоката Першина Володимира Миколайовича та ОСОБА_3 в особі адвоката Кочевої Інни Вікторівни на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Підгірненьської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Підгірненьської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

30.07.2014 ОСОБА_4 складено заповіт на ім`я позивача, який посвідчено Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області.

На час смерті спадкодавця йому на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка (пай) площею 7,1 га.

У встановлений ст.1270 ЦК України позивач звернулася до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В., однак постановою від 16 серпня 2017 року нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зазначивши у постанові, що заповіт є нікчемним.

Позивач наголошує, що на теперішній час заповіт ОСОБА_4 є дійсним, ніким не оспорений, а не зазначення у тексті заповіту часу його складання, яким, на думку нотаріуса, є години та хвилини не впливає на волю заповідача, оскільки його волевиявлення було вільним, спрямованим на передачу майна саме позивачу та зафіксованим у заповіті і не є підставою для визнання його недійсним чи нікчемним.

Час (години, хвилини) при посвідченні заповіту секретарем сільської ради не є правовою підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки ці обставини не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.

ОСОБА_1 вказує, що вона не має у своєму розпорядження правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак його належність спадкодавцю підтверджується довідками сільської ради від 12 та 13 листопада 2018 року.

Вартість спадкового майна складає: пай площею 7,1 га. 131055 грн. 35 коп., житлового будинку - 84700 грн., всього спадкового майна - 215755 грн. 35 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (пай) площею 7.1 га у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн.. в якості витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) грн.. в якості витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 в особі адвоката Першина В.М. та ОСОБА_3 в особі адвоката Кочевої І.В. подали апеляційні скарги, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн., стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу пов`язану з розглядом справи в апеляційній інстанції в розмірі 5000 грн., стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10600 грн., стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу пов`язану з розглядом справи в апеляційній інстанції в розмірі 4000 грн.,

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційній скарги третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 47). Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка (пай) з кадастровим номером НОМЕР_1 0006, що підтверджено довідками Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області від 04.01.2019 (а.с. 12) та від 13.11.2018 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В. 16 лютого 2017 року заведено спадкову справу № 19/2017 (а.с. 64-70), згідно якої, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: 16 лютого 2017 року - ОСОБА_2 (спадкування на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Скориченко А.В. 15.05.2007 за р.№ 1183) (а.с. 65); 03 березня 2017 року ОСОБА_1 (спадкування на підставі заповіту, посвідченого Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області 30.07.2014 за р.№ 7) (а.с. 66); 04 травня 2017 року - ОСОБА_3 (спадкування за законом, згідно статті 1265 ЦК України) (а.с. 67).

30.07.2014 ОСОБА_4 складено заповіт на ім`я позивача, яким ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 , а також все належне йому майно. Заповіт посвідчено секретарем ради Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області Самойленко Л.О. та зареєстровано в реєстрі за № 7 (а.с. 8).

Підставою звернення позивача до суду стала неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

Постановою приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В. від 16 серпня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки, на думку нотаріуса, вказаний заповіт є нікчемним в силу недотримання ним норм закону та порушенням положень ст. 1247 ЦК України, якою передбачено зазначення у заповіті місця та часу його складання (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відсутність у заповіті години та хвилини його складення саме по собі тягне його нікчемність.

Такий висновок суду не ґрунтується на законі та принципах справедливості, добросовісності та розумності.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заповіт, який судом фактично визнано нікчемним не оспорювався іншими особами, факт того, що він укладався заповідачем у зазначену ним дату також не був предметом оспорювання як і не оспорювалися ані право заповідача на складення заповіту на належне йому майно, ані його дієздатність на час укладення заповіту.

Тобто єдиною формальною обставиною, яка зумовила наявність висновків суду про нікчемність заповіту стало не зазначення у заповіті крім дати його складення ще й години та хвилини складення заповіту.

Суд виходив з того, що заповіт не містить часу його складання, що є обов`язковою умовою для складання заповітів, відсутність якої, в свою чергу, свідчить про недотримання вимог щодо його форми, а отже, нікчемності самого заповіту, відповідно до вимог ч.1 ст. 1257 ЦК України.

Судова колегія вважає, що не зазначення в тексті заповіту часу його складання, не впливає на волю заповідача, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що в цей же день він складав інший заповіт, який би конкурував з даним заповітом не надано.

Крім того, ані відповідачами, ані третіми особами не зазначено які саме обставини свідчать про те, що від зазначення у заповіті саме годин та хвилин його складення залежать факти, які мають суттєве юридичне значення для оцінки як волевиявлення ОСОБА_4 , так і дотримання прав інших осіб.

Таким чином, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що недійсність заповіту у разі відсутності години та хвилини його складення може бути обґрунтована лише тим, що заявлені будь-які вимоги щодо сумнівів з приводу дієздатності заповідача під час складення заповіту а також при наявності кількох заповітів, складених в один і той же день.

Щодо тлумачення положень ч. 1 ст. 1247 Цивільного кодексу України в контексті того, що охоплює собою «час складення заповіту» й чи впливає відсутність години та хвилини на дійсність заповіту, судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення .

Така конструкція в ст. 1247 ЦК України як «час складення заповіту» передбачає, що заповіт повинен бути складений в письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення, підписаний особисто заповідачем і посвідчений у встановленому порядку.

Такі реквізити як година та хвилина складення заповіту мають значення у випадках коли оспорюється заповіт, і є докази того, що заповідач не міг в цьому місці або в цей час його скласти; коли у цей день у певну годину заповідач втратив дієздатність, а також, якщо наявні два чи більше заповіти й потрібно встановити, який з них, як більш пізній, має силу.

У даній справі такі обставини не встановлені, а дата посвідчення заповіту і є часом його складення.

Зміст правочину - це сукупність умов, викладених у ньому, а зміст заповіту становить розпорядження заповідача відносно належних йому прав та обов`язків.

Тож неможливо відсутність години та хвилини, у які заповіт був посвідчений або складений, розцінювати як порушення форми та змісту заповіту, а тому відсутність у заповіті вказівки на годину та хвилину його складення само по собі не має наслідком його недійсність.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Судові витрати, понесені третіми особами у відповідності до положень ст. 141 ЦПК задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі адвоката Першина Володимира Миколайовича та ОСОБА_3 в особі адвоката Кочевої Інни Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року по цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Підгірненьської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (пай) площею 7,1 га у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: Е.А. Онищенко

О.З. Поляков