Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 204/4285/15-ц

провадження № 61-33157св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року у складі судді Токар Н. В. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Максюти Ж.І.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позов мотивовано тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить двом власникам: їй у розмірі 64/100 частки та ОСОБА_2 у розмірі 36/100 частки, яке розташоване на земельний ділянці площею 476 кв.м.

Вказувала, що земельна ділянка знаходиться у сумісному користуванні, приватизувати її неможливо з тих причин, що на ній маються незаконні споруди, бо ОСОБА_2 самочинно, без її згоди, реконструйовано будинок та побудовано новий гараж, самочинно перенесена зливна яма та створені інші споруди.

Зазначала, що фактично ОСОБА_2 самочинно перегородила металевим парканом сумісному земельну ділянку таким чином, що в сумісному користуванні залишилось тільки мостіння завширшки 2,5 метра для проходу їй до воріт на вулицю, чим порушує її права на користування належною їй частиною землеволодіння, крім того загромаджує якомога більшу частину території спільного землекористування своїми речами, автомобілями, мотоциклами, будматеріалами.

Просила суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ;

виділити в натурі в користування присадибну ділянку у АДРЕСА_1 згідно проекту розділу земельної ділянки, розробленого ФОП « ОСОБА_5 »;

зобов`язати Дніпропетровську міську раду надати майнове право на відокремлену земельну ділянку по АДРЕСА_1 на її ім`я, здійснивши дії в установленим чинним законодавством порядку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності, необґрунтованості, оскільки позивач не надала суду рішення органів місцевого самоврядування про передачу їй спірної земельної ділянки та зазначив про пропуск позивачем строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року залишено без змін, виключено з його мотивувальної частини посилання на підстави відмови у задоволенні позову - пропуск строків позовної давності.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що необхідно виключити з мотивувальної частини оскаржуваного рішення посилання на пропуск строку позовної давності, оскільки відмовити у задоволенні позову через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише у тому разі, коли позов є обґрунтованим, а позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки позивачем не доведено правомірність володіння спірною земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 рокуі направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не надав всебічної та повної оцінки обставинам справи, не прийняв до уваги доводів позивача по суті справи, не визнав порушень прав позивача, які вона набула за статтею 118, 121 ЗК України. Судами не досліджувався факт наявності самочинних забудов відповідача. У рішеннях судів не зазначається про порушення прав та свобод позивача при сумісному користуванні земельною ділянкою.

Позиція інших учасників справи

Відзив від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 204/4285/15-ц надійшли до Верховного Суду.

07 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно вимог пункту «г» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно з частиною першою статті 60, частиною третьою статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на момент винесення рішення суду) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права позивачів порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав позивачі звернулися до суду.

Судами встановлено, що сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 - позивачу ОСОБА_1 належить 64/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 16 вересня 2016 року № 12930, в інвентаризаційній справі за адресою - АДРЕСА_1 , відсутні документи, на підставі яких передавалась (право користування або підстава користування) земельна ділянка в користування власникам вищезазначеного нерухомого майна.

Отже право позивача на спірну земельну ділянку не доведені належними та допустимими доказами, тому не може бути порушеним.

Відповідно до статей 33, 119 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Тлумачення статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

ОСОБА_1 однією з позовних вимог просила зобов`язати Дніпропетровську міську раду надати майнове право на відокремлену земельну ділянку по АДРЕСА_1 на її ім`я, здійснивши дії в установленим чинним законодавством порядку, а позов пред`явила лише до ОСОБА_2 .

Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання надати майнове право на земельну ділянку пред`явлені до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Так, згідно зі статтями 11, 33, 36, 119 ЦПК України 2004 року суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частинами 1, 3 статті 412 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалені частково без додержанням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржені рішення змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови, у іншій частині оскаржені рішення слід залишити без змін.

Оскільки Верховний Суд змінює оскаржені рішення, але виключно у частині мотивів їх прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 рокузмінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук