Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2537/19
Провадження № 2/711/1259/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 травня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25.11.2000 року, який був розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2008 року.

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею, є хворобливою, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом пієлонефриту та алергії, рінітпаеменоз, а тому потребує постійних витрат на лікування та оздоровлення.

Також вказує, що в 2018 році в дитини виникли проблеми лице-челюсного характеру, в результаті чого у січні 2019 року було проведене стоматологічне лікування з застосуванням брекетів на верхній челюсті на суму 6000 грн.

Проведене стоматологічне лікування дитини вона самостійно оплатила в повному обсязі, що підтверджується квитанцією про оплачені стоматологічні послуги № 0019284 від 22.01.2019 року.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку відмовляється це робити, чим порушує права неповнолітньої дитини.

А тому, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину понесених нею додаткових витрат на стоматологічне лікування неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього половини вартості витрат на лікування дитини, а саме 3000 грн.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю - позивачка ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серії НОМЕР_1 , від 14.01.2003 року (а.с. 2).

Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2019 року було проведене стоматологічне лікування неповнолітньої ОСОБА_5 , із застосуванням брекетів на верхній челюсті на суму 6000 грн., що підтверджується квитанцією про оплачені стоматологічні послуги № 0019284 від 22.01.2019 на суму 6000 грн. (а.с. 8).

В судовому засіданні відповідач - ОСОБА_2 , який є батьком дитини позовні вимоги визнав та погодився сплатити позивачці половину понесених нею витрат на стоматологічне лікування доньки, що становить 3000 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси будь-яких осіб.

А тому, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 3000 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 48,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 185 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 11.05.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко