ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 640/24563/18

провадження № 22-ц/818/3049/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України»,

третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року в складі судді Ніколаєнко І.В.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк»), третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора, та просив стягнути з відповідача на його користь грошовий (депозитний) вклад в розмірі 32 400 грн.

Позов мотивовано тим, що 12 листопада 2014 року між його матір`ю ОСОБА_2 та АТ "Ощадбанк" в особі філії Донецького обласного управління був укладений Договір № 149721804 на вклад "Депозитний" на ім`я фізичної особи. На виконання вказаного Договору ОСОБА_2 сплатила на користь АТ "Ощадбанк" 32 400 грн., що підтверджується квитанцією № 149721804 (№ 160472852) від 12 листопада 2014 року. Відповідно до умов Договору днем повернення депозиту є 12 грудня 2014 року. Зазначає, що у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Шахтарськ та переведенням Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" з м. Шахтарськ до м. Краматорськ, мати не повернула власні кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на вклад у банку за Договором № 149721804. Вказує, що мати заповіту не залишила, він є єдиним спадкоємцем першої черги, в передбачений законом строк звернувся до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за якою заведено спадкову справу № 60459605.

Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відсотками, компенсацією та індексацією, оскільки АТ "Ощадбанк" повідомило нотаріусу про неможливість проведення повної перевірки щодо наявності або відсутності заповідального розпорядження на вклад за Договором № 149721804 від 12 листопада 2014 року. Листом № 104.22-21/1280/112275/2018-04/вих. від 03 грудня 2018 року АТ "Ощадбанк" відмовив йому у поверненні грошових коштів та нарахованих відсотків на підстав Договору банківського вкладу у зв`язку із ненаданням Свідоцтва про право на спадщину.

29 січня 2019 року ОСОБА_3 представник АТ "Ощадбанк" подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити.

Відзив мотивовано тим, що банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством. Доказом прийняття спадщини після смерті спадкодавця є Свідоцтво про право на спадщину, проте з таким документом позивач до банку не звертався. Неможливість отримання позивачем вкладу пов`язана із відмовою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивачем пред`явлено позов до АТ "Ощадбанк" за відсутності порушення з боку банку його прав. Спірні правовідносини виникли в процесі оформлення права на спадщину за законом між позивачем та державною нотаріальною конторою.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем матері ОСОБА_2 , після смерті якої 12 ІНФОРМАЦІЯ_1 2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито спадкову справу № 60459605 (№ 242/2017). Разом з тим, держаним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на грошовий вклад після смерті його матері. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не є стороною за Договором № 149721804 від 12 листопада 2014 року, позов задоволенню не підлягає.

08 травня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам, що мають значення для справи, та наданим доказам на підтвердження позовних вимог.

03 липня 2019 року ОСОБА_4 представник АТ "Ощадбанк" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без змін, а рішення суду першої інстанції без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим з урахуванням доказів, поданих сторонами, та дотриманням норм матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За статтею 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до Договору № 149721804 на вклад "Депозитний", укладеного 12 листопада 2014 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_2 , вкладник вносить, а банк приймає на вкладений (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 32 400 грн. строком на 1 (один) місяць (пункт 1.1.). Днем повернення депозиту є 12 грудня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_2 про смерть, виданим 14 квітня 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, актовий запис № 18.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження НОМЕР_3 ).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30 березня 2017 року за № 47275995 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відкрито спадкову справу № 60459605, реєстраційний номер 242/2017.

Постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 02 серпня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відсотками, компенсацією та індексацією у ТВБВ № 10004/0435 по рахунку за № НОМЕР_1 після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для відмови нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину зазначена відповідь Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", згідно з якою у зв`язку з зупиненням діяльності територіально відокремлених безбалансових відділень банку, що розташовані в населених пунктах Донецької області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, неможливо здійснити коректну та повну процедуру розшуку клієнтських рахунків та проведення повної перевірки щодо наявності або відсутності заповідального розпорядження.

З копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 до АТ "Ощадбанк" вбачається, що останній звертався з вимогою про виплату належних йому грошових коштів за Договором № 149721804 на вклад "Депозитний" на ім`я фізичної особи по рахунку № НОМЕР_1 на суму 32 400 грн. з відсотками, компенсацією та індексацією, шляхом перерахування цих сум за відповідними реквізитами.

Листом № 104.22-21/1290/112275/2018-04/вих. від 03 грудня 2018 року АТ "Ощадбанк" відмовив ОСОБА_1 у поверненні грошових коштів та нарахованих відсотків за Договором банківського вкладу у зв`язку із ненаданням Свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статтей 1220, 1222 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частини перша та друга статті 1269, частина перша статті 1270 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Смерть однієї зі сторін зобов`язання за загальним правилом не призводить до припинення зобов`язання.

У зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань. У такому разі відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні є правонаступництво.

Частинами першою, другою статті 1228 ЦК України передбачено, що вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, встановивши факт укладення між ОСОБА_2 та АТ "Ощадбанк" Договору строкового вкладу, а також відсутність належних та допустимих доказів виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення вкладів та з урахуванням того, що зобов`язання за Договором вкладу, укладеним між ОСОБА_2 та АТ "Ощадбанк" не пов`язані з особою вкладника, а тому не припинилися у зв`язку з його смертю, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки до спадкоємця вкладника переходить право на вклад у банку.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив 704 грн. 80 коп., за подання апеляційної скарги 1 057 грн. 21 коп., що документально підтверджено платіжними дорученнями від 27 грудня 2018 року № 4295056, від 08 травня 2019 року № 4634707 (а. с. 6, 67).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та позовної заяви сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає стягненню на його користь з АТ "Ощадбанк".

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 32 400 грн. (тридцять дві тисячі чотириста грн.) за Договором № 149721804 на вклад "Депозитний" від 12 листопада 2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в загальному розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова