Дата документу 06.11.2019
Справа № 2-1562/10
Провадження № 6/334/242/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-1562/10.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Оглянувши матеріали справи та дослідивши доводи заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи (у відповідності ч. 3 ст. 433 ЦПК України - неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку) та приходить наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №246-036А від 07.03.2006 року.

На виконання зазначеного рішення, Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчі листи по справі № 2-1562/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми заборгованості.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018 року, право вимоги за договором кредиту №246-036А від 07.03.2006 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2019 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено, замінено стягувача за виконавчим документом, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №2-1562/10 від 04.11.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 246-036А.

На даний час, жодного виконавчого провадження з виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року по справі № 2-1562/10 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №246-036А від 07.03.2006 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 не відкрито.

На підтвердження викладених у заяві обставин відсутності виконавчих листів, заявником надано копію довідок з реєстру АСВП.

Згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступнику ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вбачається, що виконавчі провадження № 48778012,48778058 які були відкриті для виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року по справі № 2-1562/10 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , було завершено Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, зазначений виконавчий документ, згідно чинного законодавства, повинен був бути повернутий стягувачу. Аналогічна ситуація склалася також і відносно боржника ОСОБА_2 : виконавчий лист № 2-1562/10, разом із заявою про примусове виконання рішення, про стягнення з ОСОБА_2 був направлений до ГТУЮ у Запорізькій області, для визначення підвідомчості та подальшого направлення до відповідного відділу ДВС, однак згодом жодного виконавчого провадження відкрито не було.

Разом з тим, в матеріалах кредитної справи, що була передана ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсутні виконавчі документи про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Крім того, з телефонної розмови з представником Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області стало відомо, що виконавчий документ по справі № 2-1562/10 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відправлявся на адресу стягувача, але надати належне підтвердження факту відправки виконавчого документу представник вищезазначеного відділу не має можливості.

Таким чином, виконавчі листи фактично було втрачено, а строк їх пред`явлення для повторного виконання пропущено, що підтверджується листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 02.09.2019 року №28586.

Пунктом 17.4. Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 433 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, при цьому, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституцією України (ч.5 ст.124) закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, Розділ VI ЦПК України закріплює процесуальний порядок вирішення судами питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Видача стягувачу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дублікату виконавчого листа жодним чином не порушує права ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та не покладає на них будь - яких додаткових зобов`язань, оскільки згідно чинного законодавства дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що рішення суду не виконане, виконавчий документ було втрачено, достовірних доказів повернення виконавчого листа стягувачу та отримання його заявником, судом не встановлено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, а тому необхідно видати дублікат виконавчого документа та поновити строк для його пред`явлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 433, п. 17 Розділу XIII Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів по справі № 2-1562/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікатів виконавчих листів по справі № 2-1562/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Козлова Н. Ю.