Справа №: 398/2923/19
провадження №: 2/398/1675/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" листопада 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Канчуковської Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрія цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відстрочити сплату судового збору на строк 120 днів, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі та встановити, що позивач користується частиною городу в розмірі: (305,2:100) х 44,03 = 134,4 кв.м., яка розташовується вздовж території городу, яка межує з вул. Жовтневою в м. Олександрія та має право встановити паркан по межі з городом, яким користується відповідач та встановити, що позивач користується частино двору в розмірі: (409,6:100) х 44,03 = 180,35 кв.м., яка розташовується по периметру тієї частини будинку де знаходиться квартира АДРЕСА_1 та має право встановити паркан по межі з двором, яким користується відповідач, а саме від стіни АДРЕСА_1 , яка розділяє АДРЕСА_2 та кімнату № 4 (площа кімнати 11,1 кв.м.) квартира АДРЕСА_1 та від входу АДРЕСА_1 до паркану по межі з городом, яким користується відповідач, а також для недопущення обмеження чи створення перешкод для позивача та відповідача в користуванні наявними в їх власності частиною будинку (для входу в будинок), частиною сараю під літ. «Б», частинами городу, необхідно залишити частину земельної ділянки перед цими об`єктами в спільному користуванні.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 20.02.2012 року ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 та ј сараю під літ. "Б",що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох відекремлених квартир: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , загальною площею 64,8 кв.м. та АДРЕСА_2 , яка знаходиться у власності ОСОБА_3 , загальною площею 82,38 кв.м. Житловий АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, що знаходиться у власності територіяльної громади м. Олександрії (комунальна вланість), загальна площа будинку 147,18 кв. м. та за вказаним житловим будинком закріплено площу землекористування у розмірі 918 кв.м. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом на приватизовану АДРЕСА_1 , що знаходиться у власності позивача. У зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_5 - дочка, яка є дитиною інвалідом. Співвласниками житлового АДРЕСА_1 був визначений порядок користування й розпорядження земельною ділянкою. Однак, такий порядок користування земельною ділянкою порушував права позивача та членів його сім`ї. У зв`язку з тим, що у позивача дочка є дитиною інвалідом їй необхідно, за доводами позивача, проводити більше часу на свіжому повітрі, однак вона позбавлена можливості це роботи, оскільки відповідач тримає у себе декілька собак, яких вигулює на подвір`ї АДРЕСА_1 , які часто залишаються без нагляду та є дуже агресивними, часто нападають на членів сім`ї позивача. У зв`язку з тим, що позивач не зміг дійти згоди з відповідачем щодо порядку користування вказаною вище земельною ділянкою він був змушений звернутися до суду. Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на норми ч.4 ст.88, ч.2 ст.89, ч.4 ст.120, п. г ч.1 ст.121 ЗК України, ст.14 ЗУ "Про власність", ч.2 ст.377, ч.3 ст.415 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У судовому засідання представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов із зазначених у ньому підстав. На запитання суду відповів, що всього у будинку є дві квартири, які належать позивачу у відповідачу, сторони не можуть досягнути згоди з приводу порядку користування земельною ділянкою навколо будинку, розмір і конфігурація цієї земельної ділянки відображена у наданому суду технічному паспорті на АДРЕСА_2 , ця земельна ділянка не передавалась сторонам у власність або постійне користування, землевпорядної документації на цю ділянку у позивача немає, клопотань про її витребування не подавав. Також представник позивача зазначив, що самостійно при поданні позову на підставі даних технічного паспорту розрахував частки сторін у зазначеному будинку і відповідно до цих часток сформулював вимоги про встановлення порядку користування землею. Клопотання про призначення земельно-технічної експертизи не подаватиме, оскільки позивач не має грошей для її оплати. Просив проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, її зареєстроване місце проживання відповідно до довідки відповідного органу місцевого самоврядування та ДМС не встановлено, її виклик здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Також надсилалась повіста за адресою місця проживання відпровідача, що зазначена у позовній заяві.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, встановив.

Відповідно до наданої позивачем копії договору дарування квартири від 20 лютого 2012 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Н.С. Півняк, зареєстрований в реєстрі за № 1-102.

Суду також дослідив надану позивачем копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 . У ньому відображені технічні параметри та план квартири а також зазначено, що площа присадибної ділянки становить 918 кв.м., наведено план будинку та присадибної ділянки.

Суд також дослідив лист-відповідь Олександрійської міської ради № 197/10/2316 від 26.07.2019 р. на адвокатський запит, у якому зазначено, що інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо права власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою, відсутні. розпорядником інформації щодо наявності або відсутності Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 є Відділ в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. За таких обставин, за відсутності в Олександрійській міській раді інформації щодо наявності чинного Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, насторожливо надати запитувану інформацію.

Відповідно до копії довідки № 1119 від 03.06.2019 року квартального комітету № 10 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка, яка є дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 .

Суд, при вирішенні спірних правовідносин застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.

Таке тлумачення закону відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові КЦС ВС від 18 березня 2019 року у справі № 263/68/17, провадження № 61-13354св18

Відповідно до ст 1 ЗУ "Про землеустрій" документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Отже, технічний паспорт на квартиру не може бути прийнятий судом як землевпорядна документація. Тому є неможливим визначення розміру і конфігурації спірної земельної ділянки та встановлення порядку користування нею на підставі відомостей, відображених у технічному паспорті на належну позивачу квартиру.

Відповідно загальнодоступної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на будинок по АДРЕСА_1 відсутні. Натомість є відомості про те, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Чернишовим С.С., належить ОСОБА_7. Дата реєстрації права власності 14.08.2019. Таким чином на момент подачі позову зазначена квартира позивачу не належала. АДРЕСА_2 у зазначеному будинку належить ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначену інформацію про реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав, суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсності, твердження позивача про те, що йому на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_1 . Доказів реєстрації права власності на цю квартиру за позивачем суду не надано.

Окрім цього, необґрунтованим є посилання позивача на те, що він має право на встановлення за ним права користування на частину присадибної ділянки зазначеного будинку.

По-перше, як зазначено вище, позивач не довів, що він є власником цього будинку або квартири у ньому.

По-друге, як вбачається із досліджених судом доказів та загальнодоступної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначений будинок є багатоквартирним. Право користування і власності на землі багатоквартирного будинку врегульоване ст.42 ЗК України. Посилання позивача на норми ч.4 ст.88, ч.2 ст.89, ч.4 ст.120, п. г ч.1 ст.121 ЗК України є безпідставними, оскільки зазначений будинок є багатоквартирним, і позивачу не належить ні квартира у цьому будинку, ні, як зазначено вище, частка у праві власності на цей будинок.

Позивач також не надав жодних правовстановлюючих документів щодо права власності на спірну земельну ділянку та не навів достатніх доказів, що зазначена земельна ділянка перебуває у комунальній власності.

Також позивач не надав жодних доказів того, що він вчинив будь-які дії для встановлення права користування земельною жінкою у передбаченому ст.41 ЗК України порядку, про який зазначено вище.

Окрім цього, суду не надано і землевпорядної документації на спірну земельну ділянку. Наявність цієї документації відповідно до ч.4 ст.42 Земельного кодексу є обов`язкової для визначення розміру і конфігурації земельної ділянки. Суд відхиляє доводи позивача про те, що порядок користування земельною ділянкою може може бути визначений на підставі відомостей, відображених у плані квартири відповідно до технічного паспорту, оскільки відповідно до ст 1 ЗУ "Про землеустрій" технічний паспорт на квартиру не є документацією із землеустрою (землевпорядною документацією).

З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 42 ЗК України, ст. 1 Закону України " Про землеустрій", ст. ст.5,10, 12, 13, 141, 263, 264,265,266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Судове рішення складено 8 листопада 2019 року.

Суддя В.В. Орловський