Справа №265/6587/19
Провадження №2/265/1832/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем понад п`яти років та визнання спадкоємицею четвертої черги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем понад п`яти років та визнання спадкоємцем четвертої черги, в обґрунтування якого зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Останній був вітчимом її матері ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона вважала своїм дідусем. Після смерті бабусі ОСОБА_7 у 1995 році, ОСОБА_4 залишився проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 будинку. В подальшому з грудня 2012 року позивачка ОСОБА_1 забрала дідуся до себе проживати , з 11.01.2013 року зареєструвала його в будинку, який належить її чоловіку, за адресою: АДРЕСА_1 . Проживали однією сім`єю у складі п`ятьох чоловік: позивачка, чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Родина вела спільний бюджет та господарство,між ними склалися сімейні стосунки. Додає, що ще за життя дідусем ОСОБА_4 був укладений заповіт, посвідчений 08 грудня 2011 року секретарем виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі №949, згідно якого вбачається, що позивачка є набувачем майна ОСОБА_4 . Після смерті дідуся ОСОБА_4 15 травня 2018 року, залишилось спадкове майно, що складається з невиплаченої пенсії. На теперішній час вона звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги, проте не може оформити свої спадкові права через те, що факт спільного мешкання зі спадкодавцем не підтверджений. Просила встановити факт її мешкання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 понад п`яти років та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, що діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутністю, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явились, надавши заяви про визнання позову та з проханням слухати справу за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , виданого 22.08.2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після смерті ОСОБА_4 21.06.2019 року було відкрито спадкову справу № 64357135 нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 11.02.1974 року Безименською сільською радою Новоазовського району, позивачка - ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її матір`ю записана ОСОБА_5 .

30.09.1995 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_2 та їй було присвоєно прізвище ОСОБА_11 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , видане Безименською сільською радою Новоазовського району Донецької області.

Мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого Виконкомом Красноармійської сільської ради Новоазовського району, народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , її матір`ю вказана ОСОБА_13 , актовий запис № 53.

26.01.1969 року ОСОБА_12 та ОСОБА_14 уклали шлюб та їй присвоєно прізвище ОСОБА_15 , про що свідчить свідоцтво про одруження серія НОМЕР_6 , видане Безименським РАЦС Новоазовського району від 26.01.1969р.

05.03.1977 року бабуся позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_16 уклала шлюб із ОСОБА_4 , про що 05.03.1977 року Безименською сільською радою Новоазовського району видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , актовий запис № 8.

Згідно заповіту посвідченого 08 грудня 2011 року секретарем виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі №949, вбачається, що ОСОБА_1 є набувачем майна ОСОБА_4 .

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,серія НОМЕР_8 , виданого 02 грудня 1996 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, місцем реєстрації останнього з 11.01.2013 року вказана адреса проживання позивачки, а саме: АДРЕСА_2 .

За змістом ч.1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права нас спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як вбачається з довідки № 1092 від 10 вересня 2019 року, виданою адміністрацією установи тимчасово окупованої території України, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 , у складі родині: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

Стаття 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» містить поняття тимчасово окупованої території України, до якої відноситься у тому числі й сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

За положеннями ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Проте, оцінюючи надані позивачем документи, суд виходить з того, що факт проживання особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення фактів, що мають істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Таким чином, дослідивши всі матеріали справи та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вона має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем понад п`яти років та визнання спадкоємицею четвертої черги задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешкала разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у період з 11 січня 2013 року та по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто більше п`яти років, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,РНОКПП НОМЕР_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя І.Г. Мельник