ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/561/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304090000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Казидуб О.Г., по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів та скасування відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів та скасування нарахованих відсотків та штрафних санкцій за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 01 лютого 2018 року із її рахунків, що знаходяться у ПАТ КБ «ПриватБанк» було несанкціоновано знято кошти в загальному розмірі 41 096 грн. 67 коп., про що вона дізналася 02 лютого 2018 року. В цей же день вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням перевірити карткові рахунки на предмет шахрайських дій з ними і заблокувати їх.

На початку листопада 2018 року вона звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення списаних із її поточних рахунків грошових коштів в сумі 41 096 грн. 67 коп. та припинення нарахування відсотків та штрафних санкцій за кредитними угодами. Банк відмовив в задоволенні заяви. Тому просила стягнути із відповідача на її користь безпідставно списані кошти в розмірі 41 096 грн. 67 коп. і зобов`язати відповідача зупинити нарахування відсотків за користування кредитами та штрафних санкцій за кредитними договорами від 18 листопада 2014 року і 08 липня 2013 року та скасувати нараховані відсотки та штрафні санкції за даними кредитними договорами.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2019 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2019 року скасовано.

У травні 2019 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги. Зазначала, що також 01 лютого 2018 року шахрайським шляхом невстановленими особами знято кошти в розмірі 2 934, 81 грн., які в січні 2018 року були зараховані на її зарплатну картку.

Таким чином, 01 лютого 2018 року з усіх її карткових рахунків було несанкціоновано списано грошові кошти в загальному розмірі 44 172 грн., які і просила стягнути із відповідача.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 српня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти в сумі 44 172 грн.

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування відсотків за користування кредитами та штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 19 липня 2011 року, скасувати нараховані відсотки та штрафні санкції за даними кредитними договорами за період, що передував зверненню до суду.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що позивачка вчасно не повідомила банк про платіжні операції, які вона не проводила, а тому банк не несе відповідальності. Крім того, позивачка не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Також суд стягнув кошти на користь позивача, які фактично позивачу не належать, а є кредитним лімітом, встановленим за карткою «Універсальна» та є власністю банку. Доказів того, що позивачем було погашено заборгованість за кредитом, внаслідок чого вона набула право вимоги на спірні кошти, матеріали справи не містять.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви від 19 липня 2011 року про надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримала кредитну картку «Універсальна».

Вказаний договір сторонни не оспорюють.

01 лютого 2019 року з використанням системи Internet Banking Приват 24 було оформлено в особистому аккаунті Інтернет-Банку позивача два кредити «Миттєва розстрочка» на суму 17 000 грн. і 18 000 грн. В цей же день вказані кошти були зняті готівкою в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 19 липня 2011 року станом на 28 листопада 2018 року тіло кредиту складає 41 237 грн. 19 коп.

Вказана сума стягнута судом із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , яка є тілом кредиту.

АТ КБ «ПриватБанк» не пред`являло позову про стягнення із позивача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту, відсотків або пені.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просила стягнути із банку грошові кошти, видані як кредитні, посилаючись на те, що вказані кошти вона не отримувала.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суми кредитного договору.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Проаналізувавши вище вказані норми закону можна прийти до висновку, що позивачка має право оспорювати договір позики за його безгрошовістю, а не стягнення із банку коштів, які вона не отримувала.

Таким чином позивачка не правильно вибрала спосіб захисту своїх інтересів.

Що стосується стягнення коштів в розмірі 2 934 грн. 81 коп., то суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування своїх позовних вимог в цій частині позивачка ОСОБА_1 не надала суду будь-які докази в обгрунтування своїх позовних вимог в цій частині.

Тому рішення суду підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Поскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів та скасування відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді