Справа № 128/2425/19
УХВАЛА

11 листопада 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяв якій позивач просить визнати автомобіль марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, кольору бордо, д.н.з. НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості вказаного автомобіля в сумі 50520,00 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.10.2019 року відкрито провадження у вказаній справі.

11.11.2019 року позивачка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, кольору бордо, д.н.з. НОМЕР_1 ; колісний трактор ЮМЗ-6, 1986 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , д.нз. НОМЕР_5 , свідоцтво АБ466999; причіп, 1979 року випуску, марка 2ПТС4, заводський номер НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_7 , свідоцтво АБ467000.

Заява обґрунтована тим, що зазначені транспортні засоби були придбані під час шлюбу та відповідач має можливість ними розпорядитися шляхом відчуження, що утруднить виконання рішення суду.

За змістом положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як відповідно до закону підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобові`якання після перед`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою, адже за змістом позовних вимог позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя лише автомобіль марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, кольору бордо, д.н.з. НОМЕР_1 , з цього приводу нею викладалося обгрунтування позову та відповідні докази. Щодо інших транспортних засобів, то таких вимог заявлено не було, доказів їх належності відповідачу, доказів придбання під час шлюбу не надано. Окрім того, за змістом позовної заяви та доданих документів вбачається, що у 2016 році відбулася перереєстрація спірного автомобіля із відповідача на іншу особу. Отже, наклавши арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, будуть порушені права третьої особи, яка не є стороною у справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 11.11.2019 року.

Суддя Л.П. Шевчук