Справа № 739/488/19
Номер провадження 2/739/282/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка А.І.,
за участі секретаря Неживець К.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2002 р. померла її мати ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0139412. Після її смерті позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. На підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 179 від 03.06.2003 було видано державні акти на право приватної власності на землю розташовані на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області серії ЧН №121319 від 06.06.2003 року, серії ЧН №150974 від 06.06.2003 року після смерті померлої.
Даний факт унеможливлює оформлення позивачем спадщини.
В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.
Представник Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засіданні не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без участі представника.
Представник відповідача ОСОБА_2 РДА Чернігівської області в судове засідання не зявився, хоча судом про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обовязків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України).
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 143819 від 10.06.2002 року ОСОБА_3 померла 10.06.2002 року ( а.с. 10)
На імя ОСОБА_3 на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №179 від 03.06.2003 року видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН №121319 від 06.06.2003 року, серії ЧН №150974 від 06.06.2003 року. (а.с. 11-12).
Згідно довідки Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області ОСОБА_3, на день смерті проживала в с. Чулатів одна. (а.с.15)
Згідно свідоцтва про народження серії ЯК № 712253 від 28.04.1954 року ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 ( а.с. 9)
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 001235 від 23.05.1995 року позивачка залишила прізвище «Ільницька» ( а.с.9)
Згідно повідомлення нотаріуса №73 від 22.01.2019 року, ОСОБА_1 розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо через видачу державних актів про право на земельні ділянки після смерті спадкодавця.(а.с.13)
Згідно повідомлення відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_3 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0139412. (а.с.14).
Згідно з вимогами ст. 22 ЗК України (в редакції чинної на день смерті ОСОБА_3К.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право.
Після смерті ОСОБА_3, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 ЦК УРСР, на її ім`я були видані державні акти серії ЧН № 121319 від 06.06.2003 року, серії ЧН №150974 від 06.06.2003 року.
Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.
Позивач фактично позбавлена можливості оформити нотаріально свої права щодо вказаної у державних актах серії ЧН №121319 від 06.06.2003 року, серії ЧН №150974 від 06.06.2003 року земельних ділянок, внаслідок видачі вказаних державних актів після смерті ОСОБА_3
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні.
На підставі викладеного, враховуючи роз`яснення ПП ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", приймаючи до уваги вимоги затвердженого 02.07.2003 року наказом № 174 Державного комітету України по земельних ресурсах Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель та керуючись ст. 9, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 206, 258,259,263,264, 268 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування- задовольнити.
Визнати недійсними державні акти серії ЧН №121319 від 06.06.2003 року на земельну ділянку площею 1,7924 га, серії ЧН №150974 від 06.06.2003 року на земельну ділянку площею 0,6675 га, видані на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 03.06.2003 року за №179, на імя ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 ( паспорт серії МВ № 043645) право на земельну частку (пай) загальних розмірів 4.01 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, попереднім власником якої була ОСОБА_3.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А.І. Іващенко.