КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5283/19 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О.,Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: державний реєстратор Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анісімов Костянтин Сергійович про визнання протиправними дій та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень,

У С Т А Н О В И В:

у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CM-SME001/211/2007.

23 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № РМ-SME001/211/2007, предметом якого є нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать іпотекодавцю на праві приватної власності.

28 листопада 2017 року ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № С M-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року та договором іпотеки № PM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року TOB «ФК «Алькор Інвест».

28 листопада 2017 року Державним реєстратором Приватним нотаріусом КМНО Щвець Р. О. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з закриттям розділу), індексний номер: 38398570 від 28.11.2017 року про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 Підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2017 року.

Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки його не було повідомлено іпотекодержателем про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, не надано право на пріоритетний викуп предмету іпотеки, разом з тим, було значно зменшено його ціну.

В подальшому, 06 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу нежилих приміщень № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К.С.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд

- визнати протиправними дії державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка була здійснена 28 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 23619430;

- скасувати рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 28 листопада 2017 року, індексний номер - 38398570 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова Костянтина Сергійовича від 06 червня 2018 року, індексний номер - 41473756 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка була здійснена 28 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 23619430.

Скасовано рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 28 листопада 2017 року, індексний номер - 38398570 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова Костянтина Сергійовича від 06 червня 2018 року, індексний номер - 41473756 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК«Алькор Інвест» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Зокрема, серед доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення вимог, не взяв до уваги, що відповідно до Договору між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ПАТ «ОТП Банк» має місце матеріальне (сингулярне) правонаступництво, а отже, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» в розумінні цивільного матеріального права. Отримавши таким чином усі права іпотеко держателя, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» скористалось ними, звернувши стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі наявного в Договорі іпотеки застереження.

Також, судом першої інстанції не дано належної оцінки тій обставині, що 07.10.2014 року ПАТ «ОТП Банк» на виконання вимог Договору іпотеки та ст. ст. 35,38 Закону України «Про іпотеку», направив боржнику ОСОБА_1 лист-вимогу про усунення порушень кредитного та іпотечного договорів, сплату заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка була отримана ОСОБА_1 , що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення.

Крім того, посилання районного суду на постанову Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень»є абсолютно необґрунтованим та незаконним, оскільки дана постанова втратила чинність.

Також, суд першої інстанції не навів жодних мотивів чи правових положень, якими суд керувався при задоволенні вимог позивача про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова К.С. від 06 червня 2018 року, який не являється відповідачем у справі.

28 березня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , в якому останній просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Алькор Інвест»залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві зазначено, що судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачі в порушення умов договору іпотеки та ЗУ «Про іпотеку» не повідомивши позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, значно зменшили ціну предмета іпотеки та не надали позивачу пріоритетне право самостійно викупити предмет іпотеки.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник позивача - адвокат ОСОБА_6 . підтримав поданий раніше відзив на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ТОВ «ФК «Алькор Інвест» в судове засідання по розгляду апеляційної скарги свого представника не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, аналогічні як і інші учасники судового розгляду, в тому числі і шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Судової влади.

Колегія суддів визнала можливим розглядати справу за відсутності нез`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення в частині викладення мотивів для задоволення позовних вимог не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не отримував належним чином іпотечну вимогу, а відтак укладення договорів відчуження належного позивачеві на праві власності майна відбулося із порушенням чинного законодавства.

Колегія суддів із вказаними висновками не погоджується, так як вони зроблені за неповного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки № РМ-SME001/211/2007, предметом якого є нежилі приміщення з № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать іпотекодавцю на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобов`язань за Кредитним договором № CM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно, визначене у статті 3 цього Договору, право власності на яке набуто іпотекодавцем за Договором купівлі-продажу предмету іпотеки та зареєстровано згідно чинного законодавства. (а.с. 13)

28 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило права вимоги за Кредитним договором № РM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року та Договором іпотеки № PM-SME001/211/2007 від 23 липня 2007 року Tовариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», у відповідності до Договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2017 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №105450271 від 28 листопада 2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з закриттям розділу), індексний номер: 38398570 від 28 листопада 2017 року про реєстрацію права власності на вказане майно за ОСОБА_2 . Підставою виникнення права власності зазначено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 листопада 2017 року.(а.с. 20)

У відповідності до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28 листопада 2017 року, ТОВ ««Фінансова компанія «Алькор Інвест», діючи відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушення, продав, а ОСОБА_2 купив нежилі приміщення № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 21)

Згідно п. 1 Договору право власності на зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 23 липня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В. за реєстровим № 4513 і зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 23 липня 2007 року, реєстраційний №2232980.

Пунктом 2 вказаного Договору передбачено, що право на продаж нерухомого майна будь-якій особі належить Іпотекодержателю на підстав Договору іпотеки № РМ-SME001/211/2007, а також договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки.

Разом з тим, 06 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу нежилих приміщень № 1 по № 10, №V (групи приміщень №26) (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К.С. (а.с. 22-23)

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» є три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1-4 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Відповідно до п. п. 6.4.2. Договору іпотеки, при виникненні Іпотечного Випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавпю Іпотечне Повідомлення (пінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому Договорі) з вказівкою про загальну суму Боргових Зобов`язань та граничний строк погашення боргових зобов`язань.

У випадку непогашення Іпотекодавцем боргових зобов`язань устрок, передбачений у Іпотечному Повідомленні, право власності на Предмет Іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення боргових зобов`язань, вказаному в Іпотечному Повідомленні. При цьому Іпотекодержатель зобов`язаний реалізувати Предмет Іпотеки протягом 1 (одного) року, а суму, отриману від реалізації, направити на погашення Боргових Зобов`язань та інших Фактичних Вимог. Залишок коштів, отриманих від реалізації Предмета Іпотеки, післяпогашення Боргових Зобов`язань, інших Фактичних Вимог та відшкодування всіх витрат Іпотекодержателя, повертається Іпотекодавцю відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вказаної вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2014 року ПАТ «ОТП Банк» направив на адресу ОСОБА_1 Іпотечне повідомлення, в якому вимагав виконати боргові зобов`язання за кредитним договором у розмірі 92 709,59 доларів США та 274,32 грн. протягом 30 днів. При цьому, Банк попередив іпотекодавця про те, що у випадку невиконання ним боргових зобов`язань Банк має право відповідно до п. 6.4 Договору іпотеки продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством.

Отримання вказаного Іпотечного повідомлення ОСОБА_1 16 жовтня 2014 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами: описом вкладення в цінний лист та зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення особисто адресату. (а.с. 121, 122, 177-179)

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно критично поставився до наданих відповідачем доказів з тих підстав, що з наданої копії відповідного зворотного повідомлення не вбачається особа, яка йогоотримала, а також дата отримання, належним чином не перевірив доводи відповідача щодо вказаних обставин та прийшов до необґрунтованого висновку про те, що підставою для задоволення вимог позивача є не отримання позивачем ОСОБА_1 іпотечної вимоги від 07.10.2014 року.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки умовам Договору іпотеки, зокрема положенню п. 6.4.2, який передбачає преклюзивний термін в 1 рік для реалізації Іпотекодержателем предмету іпотеки у випадку непогашення Іпотекодавцем боргових зобов`язань у граничний строк, передбачений у Іпотечному повідомленні.

Так, з аналізу п. 6.4.2 Договору іпотеки в сукупності з положеннями ст. ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку», вбачається, що направивши на адресу ОСОБА_1 Іпотечну вимогу, ПАТ «ОТП Банк» надав останньому строк в 30 днів з моменту її отримання (тобто до 17.11.2014 року) для погашення боргових зобов`язань. Оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав та не здійснив погашення заборгованості, відповідно до умов Договору, з 18.11.2014 року до Банка перейшло право власності на предмет іпотеки. В той же час, Іпотекодержатель зобов`язаний був реалізувати предмет іпотеки протягом 1 (одного) року, а суму, отриману від реалізації предмета іпотеки, після погашення боргових зобов`язань, інших фактичних вимог.

Визначений умовами договору термін для реалізації предмета іпотеки є преклюзивним і тому, не скориставшись таким правом у визначений строк, після його закінчення Банк втратив право реалізувати іпотечне майно без повторного дотримання процедури направлення іпотечного повідомлення, передбаченої п. 6.4.2 Договору.

З огляду на викладене, враховуючи, що ПАТ «ОТП Банк» до 18.11.2015 року не скористався правом на реалізацію нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, обов`язок по дотриманню процедури направлення Іпотечної вимоги, передбачений п. 6.4.2 Договору іпотеки перейшов до правонаступника - ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, яка діяла на час прийняття нотаріусом оспорюваного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно частини другої статті 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норми постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки дана постанова втратила чинність.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Враховуючи, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» не надав доказів дотримання вимог п. 6.4.2 Договору іпотеки та направлення на адресу ОСОБА_1 Іпотечної вимоги після 18.11.2015 року, апеляційний суд приходить до висновку про порушення прав позивача при оформленні державної реєстрації права власності, а саме при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень (з закриттям розділу), індексний номер: 38398570 від 28 листопада 2017 року про реєстрацію права власності на вказане майно за ОСОБА_2 . Здійснюючи державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, державний реєстратор Приватний нотаріус Швець Р.О. діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч.2 п.4 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту прав та інтересів може бути - відновлення становища, яке існувало до порушення права». Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення.

Відповідно, обґрунтованими є також вимоги позивача в частині скасування рішення державного реєстратора Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова Костянтина Сергійовича від 06 червня 2018 року, індексний номер - 41473756 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, прийшов до вірного висновку про наявність правових підстав для захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог, однак зробив це за неповного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про зміну мотивувальної частини рішення, із зазначенням, що підставою для задоволення позовних вимог є недотримання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» вимог ст. ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку» та положень п. 6.4.2 Договору іпотеки при здійсненні процедури звернення стягнення на нерухоме майно, а також недотримання державним реєстратором п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року - змінити в частині мотивів для задоволення позовних вимог.

В решті - рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.О. Журба

К.П. Приходько