Справа № 589/3347/18
Провадження № 2/589/455/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Євдокімова О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа управління ЦНАП у м.Шостка про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом надання ключів та виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації.

Ухвалою суду від 27.07.2018 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі і справа призначена до розгляду.

05.02.2019р. відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій відповідач просить накласти арешт на спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідач вбачає реальні передумови та побоювання у здійсненні продажу спірної власності позивачем або іншим чином відбудеться відчуження на користь третій осіб спірне нерухоме майно. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову встановив , що до суду звернувся саме відповідач, до якого власник будинку- позивач звернувся з позовом про усунення перешкод в користуванні його житлом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є відповідачем по справі, який не являється власником спірного домоволодіння.

Доказів про те, що відповідачем оспорюється право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 до суду не надано.

Виходячи з зазначеного та зі змісту позову і заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню, оскільки останнім не наведено жодних підстав які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення.

Доводи заяви зводяться виключно до припущення та не стосуються предмету позову.

Жодних інших підстав для забезпечення позову відповідачем не зазначено.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її отримання до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд сумської області..

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова