справа № 631/314/19
провадження № 2/631/643/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Євсюкової О. В.

розглянувши усно у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення матеріальної (майнової) та моральної шкоди»,-

в с т а н о в и в:

29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 «Про стягнення матеріальної (майнової) та моральної шкоди», на обґрунтування якого позивач зазначив, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 12.12.2018 року, який на даний час набрав чинності, відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у заподіянні йому 27.07.2018 року тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в області правого суглобового відростку на рівні 32, 33 зубів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною статті 122 Кримінального кодексу України. Даним кримінальним правопорушенням йому були заподіяні вищевказані тілесні ушкодження, з приводу яких він з 28.07.2018 року по 02.08.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній клінічній лікарні, а потім тривалий час продовжував лікування амбулаторно. Таким чином він зазнав матеріальних витрат на лікування в сумі 1448,60 гривень. Також для кваліфікованого захисту своїх прав та представництва його інтересів він звернувся до адвоката за правовою допомогою. Загальна вартість цих послуг складає 12000 гривень. Крім того, вказаним кримінальним правопорушенням йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає в стражданнях та моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, адже через перелом щелепи тривалий час він не міг харчуватись нормальним та звичним для себе чином, було унеможливлене продовження активного громадського життя та порушені стосунки з оточуючими людьми, так як йому довелось носити спеціальний медичний апарат для зрощення щелепи, через який порушились функції мовлення, він комплексував та майже припинив контакти з друзями та знайомими. Крім того, біль в ушкодженому місці він відчуває майже постійно, що доставляє йому дискомфорт. Також враховуючи, що все це відбулось під час його перебування на робочому місці та при виконанні своїх обов`язків, на даний час він не може виконувати їх так же якісно через страх повторення даної ситуації. Ці страждання посилюються тим, що ОСОБА_2 до теперішнього часу навіть не вибачився, жодних спроб відшкодувати спричинену шкоду не здійснював. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 40000 гривень. Тому просив стягнути з відповідача на його користь 13448,60 гривень в якості відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 40000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а. с. 1 3).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану під вхідним № 7205/19-вх від 10.10.2019 року, з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 72).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Майборода С. С., що діє за ордером на надання правової допомоги від 29.03.2019 року (серії ХВ № 000090), виданим на підставі договору про надання правової допомоги (угоди про надання правової допомоги, укладеного 29.03.2019 року між ним та ОСОБА_1 ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1772, виданого 29.08.2012 року Харківською обласною кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури, у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану під вхідним № 7205/19-вх від 10.10.2019 року, з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 72).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану під вхідним № 7204/19-вх від 10.10.2019 року, з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13 448,60 гривень визнає повністю, а в частині моральної шкоди визнає частково в сумі 2000 гривень (а. с. 73).

Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ними особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду.

Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Судом встановлено, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 12.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (заподіяння ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків), і призначено йому по даній нормі закону покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік (а. с. 10 - 13).

Відповідно до розрахунку вартість юридичних послуг до угод про надання правової допомоги від 07.08.2018 року та 29.03.2019 року, укладених між ОСОБА_1 та адвокатом Майбородою С. С. становить: представництво інтересів ОСОБА_1 як потерпілого під час досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 28.07.2018 року (участь у слідчих та процесуальних діях, підготовка та подання клопотань, ознайомлення з матеріалами провадження по його завершенні тощо) - 4000 гривень; представництво інтересів ОСОБА_1 як потерпілого під час судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000363 від 28.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (участь у судових засіданнях, виступ в судових дебатах, отримання копій судових рішень тощо) - 4000 гривень; підготовка цивільного позову, представництво інтересів ОСОБА_1 як позивача по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 4000 гривень (а. с. 14).

Згідно акту приймання передачі наданих юридичних послуг до угод про надання правової допомоги від 07.08.2018 року та 29.03.2019 року, складеного ОСОБА_1 та адвокатом Майбородою С. С. від 29.03.2019 року, останні підтвердили виконання наступних послуг: представництво інтересів ОСОБА_1 як потерпілого під час досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 28.07.2018 року (участь у слідчих та процесуальних діях, підготовка та подання клопотань, ознайомлення з матеріалами провадження по його завершенні тощо) - 4000 гривень; представництво інтересів ОСОБА_1 як потерпілого під час судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000363 від 28.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (участь у судових засіданнях, виступ в судових дебатах, отримання копій судових рішень тощо) - 4000 гривень; підготовка цивільного позову, представництво інтересів ОСОБА_1 як позивача по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 4000 гривень. Загальна вартість вказаних послуг становить 12000 гривень. Сторони не мають претензій щодо надання зазначених послуг та підтверджують, що замовник передав, а виконавець отримав зазначені кошти в сумі 12000 гривень за їх виконання (а. с. 15).

Як убачається з чеків та квитанцій за період з 29.07.2018 року по 08.08.2018 року позивачем ОСОБА_1 було придбано лікарських засобів на лікування, а також внесено до Благодійного фонду кошти на загальну суму 1448,60 гривень (а. с. 16 20).

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що за своїм правовим характером вони є деліктними, тобто такими, що виникли внаслідок заподіяння шкоди.

При цьому, правове регулювання спірних правовідносин здійснюється перш за все нормами Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року.

Згідно до положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У свою чергу, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової /матеріальної/ та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до положень частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вони підлягають задоволенню часткового з наступних підстав.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 1 - 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві завдана йому моральна шкода полягає в стражданнях та моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, адже через перелом щелепи тривалий час він не міг харчуватись нормальним та звичним для себе чином, було унеможливлене продовження активного громадського життя та порушені стосунки з оточуючими людьми, так як йому довелось носити спеціальний медичний апарат для зрощення щелепи, через який порушились функції мовлення, він комплексував та майже припинив контакти з друзями та знайомими. Крім того, біль в ушкодженому місці він відчуває майже постійно, що доставляє йому дискомфорт.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа /фізична чи юридична/ звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством /пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди/.

Крім того, суд приймає до уваги те, що позивач заявляє вимоги про відшкодування йому моральної шкоди, передбаченої положеннями пункту 1 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України.

Таким чином, з огляду на наведені вище норми права, особою, яка повинна відшкодувати позивачу моральну шкоду, є відповідач.

Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України та пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як убачається із змісту позовних вимог, ОСОБА_1 обрав спосіб відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 40 000 гривень.

У свою чергу, суд на підставі досліджених матеріалів справи та з урахуванням викладених вище вимог чинного законодавства України вважає, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення матеріальної (майнової) та моральної шкоди», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат.

Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.

Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями) ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2019 року встановлений в розмірі 1921 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік № 2629-VIII від 23.11.2018 року.

Таким чином, при зверненні до суду із вказаним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру 768,40 гривень + 768,40 гривень (1921 гривень х 0,4=768,40 гривень) = 1536,80 гривень.

Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути завдану матеріальну шкоду в сумі 1348,60 гривень, завдану моральну шкоду в сумі 10000,00 гривень та на користь держави судовий збір у розмірі1536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 23, 202, 203, 205, 215, 216, 220, 759, 798, 799, 979, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 та 1194 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями), статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік № 2629-VIII від 23.11.2018 року (із змінами та доповненнями), та статтями 1 - 5, 10 - 13, 17 19, 23, 76 81, 89,133, 141, 211, 214, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтею 259, статтями 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 280 289, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355 та пунктами 8, 9 й підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями), -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення матеріальної (майнової) та моральної шкоди» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 13448,60 гривень (тринадцять тисяч чотириста сорок вісім гривень 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 10000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі1536,80 гривень (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Нововодолазький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини (скорочене рішення) - в той же строк з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано, а у разі подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_1 ), паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспорт громадянина України не відомі.

Скорочене рішення було ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору, підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику 21.11.2019 року.

Повне рішення складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 02.12.2019 року.

Суддя: С. В. Мащенко