Справа № 191/4247/18
Провадження № 2/191/1226/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків спадкодавця на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків спадкодавця на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом, оскільки прийняла спадщину, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Звернувшись із заявою до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 отримала 04.09.2018 року постанову про відмову у його видачі у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищевказаний гараж. Позивач зазначає, що на підставі рішення №329 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 18.12.2002 року, ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво гаражу на території колективу індивідуальних забудовників гаражів по АДРЕСА_3 . Гараж спадкодавець збудував у 2003 році на земельній ділянці, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - для будівництва індивідуального гаража. Відповідно до довідки №450, виданої 02.05.2018 року КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2, лише заінвентаризований за ОСОБА_3 . Тобто, будівництво гаража здійснювалось згідно із законом, але батько позивача не встиг зареєструвати право власності на нього в органах БТІ. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею права та обов`язки спадкодавця на цегляний гараж Г-1, загальною площею 46,0 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з правом реєстрації в органах державної реєстрації.

До початку проведення судового засідання позивача надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15 червня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується факт смерті спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.4).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно наданої суду копії Витягу із рішення виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 18.12.2002 року №329, встановлено надання ОСОБА_3 , проживаючому по АДРЕСА_4 на будівництво гаражу, розміром 4,0х6,0 м на території колективу індивідуальних забудовників гаражів на АДРЕСА_2 (а.с.11).

У довідці, виданій 02.05.2018 року №450 Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», зазначено, що згідно архівних даних гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заінвентаризований за ОСОБА_3 , але станом на 31.12.2012 року право власності за останнім не зареєстровано (а.с.12).

В матеріалах справи знаходиться копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видана 04 вересня 2018 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно копії спадкової справи №73/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом від 12.09.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, є:

-син ОСОБА_2 - на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ,

-дочка ОСОБА_1 - на земельну ділянку, загальною площею 0.0040 га, за цільовим призначенням - для будівництва індивідуального гаража, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , про що остання 13 липня 2018 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.6).

Під час розгляду справи судом встановлено, що заповітом ОСОБА_3 не охоплено належні йому права та обов`язки на вищевказаний гараж, тому в порядку ст. 1245 ЦК України, ця частина спадщини спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

В даному випадку цими особами є сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є дітьми спадкодавця, і якими хоч і отримано спадщину після смерті батька в порядку спадкування заповітом, але останні не позбавлені права на спадкування першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До початку проведення судового засідання відповідачем ОСОБА_2 надано заяву про визнання заявлених вимог позивача ОСОБА_1 , а з наданої суду копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 підтверджено, що ОСОБА_2 не здійснив своє право на спадкування за законом, пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, а тому в порядку ст. ч. 1 ст. 1272 ЦК України є таким, що не прийняв спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийнявши до уваги позиції сторін щодо підтримання заявлених вимог позивачем та визнання їх відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 206, 212, 214, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 331, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 2 ст. 1223, ст.ст. 1245, 1261, 1270, 1272 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області, права та обов`язки спадкодавця на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з правом реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: А. В. Твердохліб