Справа № 333/398/19
Провадження №2/333/917/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_3, 69063, АДРЕСА_1

до відповідача: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, 69050, АДРЕСА_2

про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем першої черги після померлого 20.03.2017 року чоловіка - ОСОБА_4 Покійний ОСОБА_4 був спадкоємцем першої черги після смерті 27.07.2016 року його матері ОСОБА_5. Майно, яке входить до складу спадщини, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3, житловий будинок із земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Столєтова, буд. 17, належало на праві власності померлій ОСОБА_5 З метою оформлення права власності на спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_3 звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 Під час перевірки наданих позивачем документів приватному нотаріусу отримано витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з якого вбачається запис про арешт нерухомого майна, яке належить особі, з однаковим прізвищем, імям, по батькові та датою народження померлого чоловіка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; АДРЕСА_4; підстава обтяження постанова ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 19.04.2007 року серії АА №394132. З цих підстав, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 31.10.2018 року №740/02-31 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. При цьому, чоловік позивача ОСОБА_4 за життя не проживав в м. Донецьку та не є боржником за жодним виконавчим документом у Кіровському районному ВДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області. Також, реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також точна дата народження особи, на майно якої накладено арешт, у витязі про обтяження не зазначені. З огляду на викладене, ОСОБА_3 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2).

Згідно зст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2).

З матеріалів справи слідує, що 14.09.2001 року між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.07.2017 року серії І-ЖС № 197029, актовий запис № 983 (а.с. 25).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21.03.2017 року серії І-ЖС №383488, актовий запис № 2047, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 20.03.2017 року (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 04.07.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після померлого 20.03.2017 року чоловіка ОСОБА_6, на підставі чого було заведено спадкову справу № 78/2017.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє, зокрема, склад спадкового майна.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 при перевірці наданих ОСОБА_3 документів для прийняття спадщини після померлого 20.03.2017 року чоловіка ОСОБА_4, встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі постанови ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 19.04.2007 року серії АА №394132, накладено арешт, обтяження №4972169, зареєстроване 17.05.2007 року державним нотаріусом Четвертої донецької державної нотаріальної контори (а.с. 26).

Враховуючи повне співпадіння прізвища, імені по батькові та року народження спадкодавця з даними особи, на майно якої накладено арешт, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 направлено запит до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для зясування додаткових відомостей щодо запису про обтяження №4972169.

Згідно з відповіді на запит про отримання інформації від 13.09.2018 року №4-15-372, за даними системи до Кіровського районного ВДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області виконавчий документ, де боржником є ОСОБА_4, не надходив та на виконанні не перебуває. Внаслідок захоплення приміщення Кіровського районного ВДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області, матеріально-технічної бази та документації відділів, підтвердити чи спростувати факт знаходження вищевказаних виконавчих документів у відповідному відділі, який тимчасово переміщено з неконтрольованої українською владою території, не є можливим. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки всі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву акти знищення виконавчих проваджень, журнали реєстрації кореспонденції залишені на тимчасово неконтрольованій території (а.с. 27).

З огляду на викладене, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 31.10.2018 року винесено постанову № 740/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Столєтова, буд. 17, після померлого 20.03.2017 року чоловіка гр. ОСОБА_4, до зняття арешту зі спадкового майна (а.с. 28).

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (ч. 3). На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ч. 4).

Пунктом 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 4.17 глави 10 розділу ІІ зазначеного вище Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Згідно з п. 4.18 глави 10 розділу ІІ зазначеного Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2018 року № 740/02-31 повністю узгоджуються з нормами Закону України «Про нотаріат» та відповідають положенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для скасування наведеної вище постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2018 року № 740/02-31 та зобовязання приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 видати свідоцтва про право на спадщину за законом за наявними в матеріалах цієї справи доказами відсутні. У звязку з чим, судом відмовляється у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 536,80 грн. покладається судом на ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.05.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова