ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Карпушина Г.Л. Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року, прийнятого під головуванням судді Чуванової А.М. в м. Полтава, із складанням повного тексту рішення 01 березня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до адміністративної відповідальності; треті особи: Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3, рядовий поліції, поліцейський роти №2 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до адміністративної відповідальності; треті особи: Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3, рядовий поліції, поліцейський роти №2 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу департамент патрульної поліції вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 19.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними дії патрульного поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії БР № 502948 від 22.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ст.122 ч.2 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_4.

Постанову поліцейського роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 від 22.01.2018 року про накладення на громадянина ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП скасовано і провадження у справі закрито.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що незаконне притягненням його до адміністративної відповідальності завдало моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, він на протязі двох місяців перебував у стані постійного напруження та струсу, оскільки змушений був доводити свою невинуватість у адміністративному правопорушенні, якого не вчиняв.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження перенесених ним душевних страждань, порушення нормальних життєвих зав'язків та стосунків з оточуючими, а також не зазначено з яких саме міркувань він виходив при визначенні розміру моральної шкоди, а також не конкретизував у чому саме полягає тривале перебування його під слідством і судом.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 56 Конституції кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно частини третьої статті 19 Закону України «Про національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Згідно п.4 ч.1 ст.2 та ч.2 ст.1 вказаного Закону право на відшкодування шкодив розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб.

Відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону.

За нормами ч.2 ст. 1167, ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою незалежно від вини такого органу лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких наведено у вказаних нормах, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

За змістом статей 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також посадової або службової особи цих органів при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів та осіб.

У даному випадку підставою для відшкодування шкоди є встановлена рішенням суду протиправність постанови, винесеної поліцейським роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 від 22.01.2018 року про накладення на громадянина ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Тому, спеціальні норми, передбачені п.2 ч. 1 ст. 1167 та ч.1 ст. 1176 ЦК України застосуванню не підлягають.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди за статтями 1173, 1174 ЦК України є неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, що є предметом доказування по справі.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у зв'язку з недоведеністю завданої йому моральної шкоди, районний суд не звернув уваги на те, що позивач пов'язував моральну шкоду із спричиненими йому неправомірними діями відповідача душевними стражданнями.

При цьому, суд першої інстанції поклав на позивача обов'язок довести наявність у нього таких страждань за умови вже встановленого факту протиправної поведінки з боку службової особи органу державної влади при виконанні ним владних повноважень.

Враховуючи вказане, вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, однак визначений ним розмір грошового відшкодування такої шкоди є завищеним, а тому виходячи із загальних засад розумності, справедливості та пропорційності та враховуючи тривалість провадження у справі про адміністративне правопорушення, на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн.

Особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким органом у справі є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який самостійно несе відповідальність за своїми зобов'язаннями, є одержувачем/розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких підлягає відшкодуванню заподіяна позивачу шкода.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року та прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають часткову задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 4928 грн. адвокату Бовдир С.І. за надання правничих послуг, що підтверджується квитанцією № 554 від 10 грудня 2018 року (а.с. 11).

З огляду на вказане та враховуючи часткове задоволення позовних вимог на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути, відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 661,83 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 п. 2 ч. 1, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року скасувати, прийняти нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_2 шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у розмірі 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дій посадових осіб поліцейської роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України та 661,83 грн. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Г.Л. Карпушин

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 07.05.2019 р.