17.04.2019 Справа 337/5815/18
Провадження № 2/337/695/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Ділшотбєка Балтабаєвича про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом який мотивує тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул.Василя Сергієнка (Задніпровська)АДРЕСА_1, належить їй на праві власності. В зазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік відповідач ОСОБА_2, який з квітня 1997 року по теперішній час в спірній квартирі не мешкає, виїхав в інше, невідоме їй місце, звязку з ним немає, адреса його постійного мешкання їй не відома. Майна відповідача в квартирі немає, оплату за житлово-комунальні послуги відповідач не здійснює, перешкод в користуванні квартирою вона відповідачу не чинила.Оскільки до теперішнього часу відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача.

Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки він зареєстрований в квартирі формально, фактично за місцем своєї реєстрації не проживає з квітня 1997 року, реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує права та законні інтереси позивача, як власника квартири, зокрема, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача.

Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

19.02.2019 року, після отримання інформації з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що в квітні 1997 року ОСОБА_2 поїхав до Узбекистану і більше не повертався. В 2001 році їх шлюб було розірвано. Вона з відповідачем не спілкується, де він перебуває, їй невідомо.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про слухання справи сповіщався у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 (Задніпровська) в м.Запоріжжі належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1

У вказаній квартирі з 24.03.1994 року по теперішній час зареєстрований колишній чоловік позивачки ОСОБА_2

12.12.2001 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з актом №б/н від 03.12.2018 року, який складенийголовою правління ОСББ «Вогнетривник-1» ОСОБА_3 за участю сусідів, в квартирі АДРЕСА_3 Д.Б.з квітня 1997 року не мешкає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожна окремо пояснили, що вони є сусідками позивачки, знають її родину тривалий час, спілкуються. Відповідач ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком позивачки, в 1997 році виїхав з квартири, де мешкав, і з цього часу в спірній квартирі не проживає і не користується нею, його речей в квартирі немає.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зясувавши всебічно, повно та обєктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозвязку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Так, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком позивача, тривалий час (з квітня 1997 року) в спірній квартирі не мешкає, за власним бажанням та волевиявленням постійно мешкає за іншою адресою, його особисті речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод з боку позивача або третіх осіб в користуванні спірною квартирою, зокрема, що позивач або інші особи не впускали відповідача до квартири і він не мав вільного доступу до квартири, створювали умови які б унеможливлювали його проживання, судом не встановлено,житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знявся.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Належних та допустимих доказів тому, що він не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надав.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги вільно користуватися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач тривалий строк понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Ділшотбєка Балтабаєвича ( ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 29 у будинку № 26 по вул. Василя Сергієнка ( Задніпровська) у м.Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено судом 26.04.2019 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик