ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/7768/17
Провадження № 22-ц/4820/800/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року в частині забезпечення позову (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення коштів за договором позики та призначено до судового розгляду. Задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову, накладено арешт на садовий будинок загальною площею 98,8 кв.м, що розташований за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Шаровечківська сільська рада, садівниче товариство «Колос», належне відповідачу на праві власності ОСОБА_8, вбудовані офісні приміщення № 45, 47, загальною площею 23,6 кв.м., що по АДРЕСА_4, та належать на праві власності ОСОБА_8, приміщення вбудованого магазину продовольчих та непродовольчих товарів, загальною площею 129,2 кв.м, що по АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_8, квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_8

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_6, який не є учасником справи, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси, в апеляційній скарзі просить її в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача відмовити.

Вважає, що судом при винесені ухвали допущено порушення норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про забезпечення позову.

Зазначає, що накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції не взяв до уваги, що на час накладення судом арешту на зазначене нерухоме майно його власником ОСОБА_8 не був. Зазначену квартиру апелянт ОСОБА_6 придбав 19 грудня 2016 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу у ОСОБА_9 Право власності на дану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19 грудня 2016 року, номер запису про право власності: 18124686. З часу придбання квартири і на даний час власником квартири є апелянт, в ній зареєстровані і проживають сам апелянт та члени його сім'ї - дружина та діти.

Право власності ОСОБА_8 на вказану квартиру було припинено 29 липня 2016 року та зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі договору іпотеки, серія та номер 3348 від 21 жовтня 2014 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що підставою для накладення арешту на вищезазначену квартиру стала інформація, отримана 3 квітня 2017 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84054173. Тому Хмельницький міськрайонний суд при постановленні ухвали від 24 квітня 2017 року про забезпечення позову виходив із достовірної інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

При цьому, як зазначає позивач, апелянт навмисно не доводить до відома апеляційний суд, що станом на момент звернення з даною апеляційною скаргою в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться справа №686/9606/18 за позовом ОСОБА_7 від 19 квітня 2018 року до ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_8, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лучковська Т.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, реєстр. №3309 від 19 грудня 2016 року. Тому до набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду у цивільній справі №686/9606/18 посилання на договір купівлі-продажу за реєстр. №3309 від 19 грудня 2016 року є необґрунтованим та завчасним. Позивач додатково повідомляє, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 7 вересня 2018 року у цивільній справі №686/9606/18 в порядку забезпечення позову також накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

За змістом вичерпного переліку підстав для скасування судового рішення, зазначеного в п. 1-4 ст. 376 ЦПК України відсутні підстави для скасування ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року у даній справі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

За приписами ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечуючи позов суд першої інстанції зазначив, що в разі незабезпечення позову будуть порушені права позивача.

З зазначеним висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 26 грудня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладенодоговір позики грошей (а. с.19-20).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ (рішення №1699 від 10 липня 1997 року), був власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 28-31).

19 грудня 2016 року ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9, квартиру АДРЕСА_1. Право власності за ним на дану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19 грудня 2016 року, номер запису про право власності: 18124686 (а. с. 190-199).

Згідно довідки №17431 про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 6 грудня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_6 (власник), його дружина та двоє дітей (а. с. 200).

21 квітня 2017 року позивач ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 807000 грн, процентів за користування позикою - 53910,62 грн., інфляційних втрат - 113705,86 грн., 3% річних - 9751,78 грн. і подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на належне ОСОБА_8 нерухоме майно, у тому числі й на (а. с. 3-37). При цьому зазначав, що зазначена квартира належить відповідачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 8 червня 2004 року, виданого Управлінням ЖКГ.

24 квітня 2017 року Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду та задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_8, в тому числі і на АДРЕСА_1 (а. с. 32).

На час накладення судом арешту на це нерухоме майно ОСОБА_8 уже не був його власником.

Отже, на час подачі позову, ухвалення судового рішення про накладення арешту на вказану квартиру та на теперішній час саме ОСОБА_6 був та є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене, ухвала про накладення арешту на вказану вище квартиру, яка на час накладення арешту належала ОСОБА_6, ухвалена з порушенням вимог закону, порушує та обмежує її право власності на вказане майно.

При постановленні ухвали в оскаржуваній ОСОБА_6 частині суд вирішив питання про його права та інтереси.

Оскільки ОСОБА_8 не був власником зазначеного майна, то на це майно не міг бути накладений арешт з метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 у даній справі.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не перевірив, хто є власником майна, на яке накладався арешт, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про забезпечення позову.

Тому заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, що ухвала суду від 24 квітня 2017 року в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд відхиляє аргументи відзиву на апеляційну скаргу, що на час накладення арешту на майно право власності ОСОБА_8 на спіну квартиру підтверджувалося Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 3 квітня 2017 року, оскільки зазначена довідка містила неповну інформацію. Параметрами запиту при її отриманні зазначалися лише відомості про фізичну особу ОСОБА_8, а не конкретні об'єкти нерухомого майна. Відповідно була отримана інформація, що відповідач був власником спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 8 червня 2004 року, виданого Управлінням ЖКГ, а не інформація щодо власника об'єктів нерухомого майна на час запиту.

Крім того, безпідставними є аргументи позивача, що апелянт навмисно не доводить до відома апеляційний суд про те, що станом на момент звернення з даною апеляційною скаргою в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться справа №686/9606/18 за позовом ОСОБА_7 від 19 квітня 2018 року до ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_8, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лучковська Т.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, реєстр. №3309 від 19 грудня 2016 року. Зазначені обставини не можуть свідчити про обґрунтованість та правомірність ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року у даній справі.

Згідно з п. 1 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року скасувати в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви позивача в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 2 травня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк