Провадження № 2/761/1894/2019
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Позднякову В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Разом з тим, 10.04.2019 року до суду надійшла мирова угода у даній справі, укладена між позивачем та відповідачем, за на наступних умовах:

1. Сторони домовилися про добровільне врегулювання спору, який є предметом розгляду у цивільній справі №761/29114/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

2. Сторони визнають, що спір добровільно врегульовано щодо погашення заборгованості ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Радянським РУГУ МВС України в місті Києві 14.03.2000 р.) за договором позики від 25.11.2013р., що посвідчений Войнарскою I.A., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1715, в розмірі 6909572,17 гривень (шість мільйонів дев`ятсот дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 17 копійок), - за рахунок звернення стягнення на підставі договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 23.04.2015р., посвідченого Войнарскою I.A., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого за №466, на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

3. Дійсним сторони зобов`язуються та гарантують добровільне врегулювання спору на наступних умовах.

4. Сторони дійшли згоди, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Радянським РУГУ МВС України в місті Києві 14.03.2000 р.) за договором позики від 25.11.2013р., що посвідчений Войнарскою I.A., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1715, в розмірі 6909572,17 гривень (шість мільйонів дев`ятсот дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 17 копійок), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Залізничним РУГУ МВС України в місті Києві 08 грудня 1998 р.) - звернути стягнення, на підставі договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 23.04.2015р., посвідченого Войнарскою I.A., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим за №466, на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ., паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Залізничним РУГУ МВС України в місті Києві 08 грудня 1998 р.) права на продаж від свого імені квартири АДРЕСА_2 будь-якій особі-покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з правами отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрації правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав а нерухоме майно, проведення дій щодо коригування технічної документації відповідні ж поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, проведення дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності; ті підпорядкування, та можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки.

5. В разі визнання Мирової угоди недійсною, її розірвання чи/або невиконання її вимоги щодо стягнення заборгованості відновлюються в розмірі, який був визначений до дати її укладення.

6. Визнання недійсною частини Мирової угоди, не тягне за собою недійсності інших її частин у цілому, якщо Мирова угода могла б бути укладена і без включення цієї недійсної частини.

7. Інших претензій у зв`язку із розглядом цивільної справи Сторони один до одного не мають.

В судове засідання сторони не з`явились, 12.06.2019 року до суду надійшла заява позивача та відповідача про слухання справи в їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Статтею 207 ч. 4 ЦПК України встановлено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Крім того, ч.5 ст. 207 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

При цьому, згідно зі статтею 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку"; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому стаття 37 Закону України "Про іпотеку" не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Відповідно до частини першої цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена у статті 3 Закону України від 07 липня 2004 року N 1953-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у якій визначено, що загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Разом із заявою подаються оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який установлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя в разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Зазначений правовий висновок щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 14-38цс18.

Так, в даному випадку, позивач та відповідач звернулися до суду із мировою угодою, для можливості врегулювання даного спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, мирним шляхом, при цьому, зазначаючи в умовах вказаної мирової угоди, що в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки - необхідно звернути стягнення, на підставі договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 23.04.2015р., посвідченого Войнарскою I.A., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим за №466, на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Проте, як вбачається з приписів ст. 37 Закону України «Про іпотеку» дані спори необхідно вирішувати в позасудовому порядку, тобто в даному випадку, мирова угода, укладена між сторонами, на стадії судового розгляду справи у даній категорії спорів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна, з подальшим визнанням права власності за позивачем на квартиру - суперечить вимогам Закону, а тому суд не вбачає підстав для її затвердження.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що мирова угода укладена між сторонами на визначених умовах - суперечить вимогам законодавства України, яким передбачено та визначено чіткий порядок вирішення даних спорів, як в позасудовому порядку так і на стадії судового розгляду, суд приходить до висновку, про відмову у затвердженні даної мирової угоди.

Керуючись ст. 207 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Н.Г. Притула