Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 201/17469/16-ц

провадження № 61-29295св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради,

третя особа - комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 34» Дніпропетровської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є., від 10 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (далі - КП «Теплоенерго»), третя особа - комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 34» Дніпропетровської міської ради (далі - КП ЖЕП № 34), про зобов`язання здійснити перерахунок.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , за адресою якої відповідачем надаються послуги з теплопостачання. З 1998 року послуги з теплопостачання відповідачем надавались неналежної якості, а згодом батареї у квартирі взагалі були відрізані від стояка системи опалення. При проведенні ремонтних робіт у лютому 2014 року із заміни стояків опалення у вказаному будинку її квартира не була підключена до системи централізованого опалення, у зв`язку з чим температура повітря в квартирі в опалювальний сезон протягом багатьох років не піднімається вище +10°С, проте відповідач нараховує плату за послуги з теплопостачання.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення за вищевказаною адресою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Демидової С. О. від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив того, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що вона має право на перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, оскільки перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях є меншою ніж +18° C, а температура повітря в квартирі позивача вище +18°С, що підтверджується актом про обстеження об`єкта споживання теплової енергії/об`єкта споживання комунальних послуг з централізованого опалення та ГВП від 30 березня 2016 року № 602, складеним представниками відповідача та третьої особи у присутності позивача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Зобов`язано КП «Теплоенерго» здійснити перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення ОСОБА_1 , проживаючої в квартирі АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач довела, що послуги з централізованого опалення, які надає відповідач, неналежної якості, оскільки актом від 30 березня 2016 року № 602 встановлено, що радіатори в залі та спальні квартири позивача були холодні. Також у вказаному акті позивач зазначила, що стояк в її житловому приміщені відсутній.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року КП «Теплоенерго» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, що подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що З0 березня 2016 року представниками КП «Теплоенерго» та КП ЖЕП № 34 здійснено обстеження об`єкта споживання теплової енергії за адресою проживання позивача, про що складено акт № 602, яким встановлено, що станом на 30 березня 2016 року температура повітря у приміщеннях складала +20°С, +19°С, +20°С, тобто знаходилась у межах допустимих значень. Також в акті зазначено про те, що стояки опалення функціонують та перебувають у теплому стані. Позивач не погодилась із вказаним актом, однак не порушувала питання про проведення повторної перевірки, як передбачено пунктом 36 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Отже суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач не довела, що послуги з централізованого опалення, які надає відповідач, неналежної якості.

Крім того, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме положення статті 316 ЦПК України 2004 року, оскільки рішення апеляційного суду не містить норм матеріального права, якими керувався суд, ухвалюючи рішення.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У справі, що переглядається, установлено, що постачанням послуг з централізованого опалення до багатоквартирного житловому будинку АДРЕСА_1 якого зареєстрована та мешкає ОСОБА_1 , є КП «Теплоенерго».

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача та третьої особи із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг з центрального опалення та вимогами щодо відрізання батарей у її квартири від системи централізованого опалення, у зв`язку з тим температура повітря в опалювальний сезон не піднімається вище +10 °С - +12 °С.

28 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до КП ЖЕП № 34 з заявою про перевірку кількісних та якісних показників надання послуг з центрального опалення.

З0 березня 2016 року представниками КП «Теплоенерго» та КП ЖЕП № 34 здійснено обстеження об`єкта споживання теплової енергії/об`єкту споживання комунальних послуг з централізованого опалення та ГВП за адресою проживання позивача, про що складено акт № 602, яким встановлено, що станом на 30 березня 2016 року температура повітря у приміщеннях складала +20°С, +19°С, +20°С. Також в акті зазначено про те, що стояки опалення функціонують та перебувають у теплому стані, а радіатори холодні.

У цьому акті також містяться приписи позивача про те, що температура повітря на вулиці є високою, внаслідок чого температура повітря і в квартирі збільшилась, проте стояк не працює.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, при цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), послуги повинні відповідати: з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до пункту 33 Правил № 630, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

Згідно з пунктом 37 Правил № 630 за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі - акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг закріплені Порядком проведення перерахунків плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Порядок № 151).

Згідно з вимогами, що містяться у додатку до Порядку № 151, перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилам +18°С (у наружних кімнатах +20°С).

Порядком № 151 визначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Пунктом 36 Правил № 630 передбачено, що у разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів.

У справі, що переглядається, установлено, що згідно з актом обстеження об`єкта споживання теплової енергії/об`єкту споживання комунальних послуг з централізованого опалення та ГВП від 30 березня 2016 року № 602, температура повітря у приміщеннях квартири позивача складала +20°С, +19°С, +20°С, тобто відповідала чинним нормам і правилам, передбаченим Порядком № 151.

Суд апеляційної інстанції вищевказаних обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не врахував, не звернув уваги на те, що положеннями Правил № 630 та Порядку № 151 передбачені обставини, які є підставою для проведення виконавцем перерахунку розміру плати за фактично надані послуги з централізованого опалення та помилково вважав, що холодні радіатори у квартирі позивача, як встановлено вказаним актом, є підставою для здійснення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення.

При цьому суд апеляційної інстанції не врахував, що актом від 30 березня 2016 року № 602 встановлено, що стояки опалення функціонують та перебувають у теплому стані, а тому помилково врахував посилання позивача на те, що стояк в її житловому приміщенні відсутній.

Крім того, слід зазначити, що рішення апеляційного суду не відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 316 ЦПК України 2004 року.

Так, за правилами пункту 3 частини першої статті 316 ЦПК України 2004 року рішення апеляційного суду складається з мотивувальної частини із зазначенням: мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції та не оспорених обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, належним чином не мотивував свого висновку про задоволення позову та не зазначив норми матеріального права, на підставі яких дійшов такого висновку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов`язків, визначених законом, розглянув справу поверхнево та помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позивач не довела неналежного надання послуг з центрального опалення, та, відповідно, підстав для здійснення перерахунку розміру плати за надання послуг.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року скасувати, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта