Справа № 234/7584/19
Провадження № 6/234/159/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді- Демидової В.К.

при секретарі -Літвінова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області 03 травня 2019 року надійшло вищезазначене подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, яке мотивоване тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 48373143 від 17.03.2015 року, до складу якого| входить 172 виконавчих документів включаючи ухвалу № 905/924/17 видану 07.06.2017 року Господарським судом Донецької області, про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства "Кварсит" на користь Управління комунального господарства заборгованості за Договором № 48 на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами від 22.03.2013 року у сумі 17167,14 грн. яке відкрито 10.04.2018 року.

Також до зведеного виконавчого провадження входить 33 виконавчих документів на суму 2073 064,71 грн. щодо вимог працівників пов'язаних з трудовими правовідносинами.

Вимоги виконавчих документів боржником не виконано. В ході провадження виконавчих дій, на підставі електронного запиту державного виконавця до Державної фіскальної служби України були виявлені рахунки боржника у кількості 22 одиниці, згідно відповіді № від 08.02.2018 року.

21.02.2018 року, в рамках зведеного виконавчого провадження, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника № 48941595, копія якої скеровано до банківських установ та сторонам виконавчого провадження.

Проте згідно повторного запиту до Державної фіскальної служби України державним виконавцем були виявлені рахунки боржника у кількості 25 одиниць, згідно відповіді № від 04.06.2018 рорку.

Проаналізувавши зазначені відповіді встановлено наявність трьох нових відкритих рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк»(МФО 320478).

Державним виконавцем 08.06.2018 року за вих. №4934 до начальника Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області скеровано подання щодо притягнення посадових осіб до відповідальності.

Згідно черговому запиту до Державної фіскальної служби України державним виконавцем були виявлені рахунки боржника у кількості 26 одиниць, згідно відповіді № від 27.09.2018 року. Встановлений новий рахунок в АТ «Таскомбанк».

Згідно відповіді № від 28.11.2018 року встановлений новий відкритий рахунок в АТ «Мегабанк».

Згідно відповіді № від 20.02.2019 знову встановлений новий відкритий рахунок в АТ «А-БАНК».

Відкриття нового рахунку є порушенням вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», а саме після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших установах. Також порушуються інтереси держави в щодо неотримання до бюджету сум виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу.

Станом на 26.04.2019 року боржником вимоги виконавчих документів не виконано.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, всебічного та своєчасного виконання рішення суду, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», просить розглянути подання та винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Костянтинівського державного наукового підприємства «Кварсит» ОСОБА_2.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст.441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянином від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суд першої інстанції повинний був з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 48373143 від 17.03.2015 року, до складу якого| входить 172 виконавчих документів включаючи ухвалу № 905/924/17 видану 07.06.2017 року Господарським судом Донецької області, про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства "Кварсит" на користь Управління комунального господарства заборгованості за Договором № 48 на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами від 22.03.2013 року у сумі 17167,14 грн. яке відкрито 10.04.2018 року.

Також до зведеного виконавчого провадження входить 33 виконавчих документів на суму 2073 064,71 грн. щодо вимог працівників пов'язаних з трудовими правовідносинами.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від викання покладених на нього обов'язків, що є підставою у відмові в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 за його безпідставністю.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 -відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В. К. Демидова