рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі: Рачицькій І.А.,

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майнота просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що за життя ОСОБА_2 , яка є бабусею позивача, склала ОСОБА_3 , посвідчений 28.02.1991 року заступником голови Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за реєстровим №73, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 , в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, звернувшись до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно житловий будинок.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що вказаний будинок був збудований бабусею ще за радянські часи та діюче на момент завершення будівництво законодавство не вимагало реєстрації права власності. Належність будинку визначалась записами в по господарських книгах сільської ради. За даними по господарської книги Шабівської сільської ради вказаний будинок належить саме ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 надав до суду заяву з проханням розгляд справи по суті провести без його участі та участі позивача у судовому засіданні, позовну заяву підтримує.

Представник Шабівської сільської ради, у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався. Від сільської ради до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без їх участі за наявними в матеріалах доказами та у відповідності до норм діючого законодавства, з позовними вимогами згодні.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши відсутність підстав передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступні для того законні підстави.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 4, складений Шабівською сіьською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

28.02.1991 року ОСОБА_2 склала ОСОБА_3 , посвідчений 28.02.1991 року заступником голови Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за реєстровим №73, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 , в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_1 .

09.10.2018 року державний нотаріус Арцизької районної державної нотаріальної контори Панашенко І.П. відмовив позивачу в оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , що не дає можливості віднести вказане майно до спадкової маси ОСОБА_2 .

Згідно копії спадкової справи від 21.05.2009 року №200/2009 позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 58-61).

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Згідно з п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання установчих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту вказаного майна.

За роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для встановлення дійсних обставин справи та її правильного вирішення, суд приймається до уваги наступне.

За даними технічного паспорту від 10.03.2006 року вказаний житловий будинок побудований в 1920 році, прибудови 1991 року.

Згідно з довідкою виконкому Шабівської сільської ради від 06.03.2019 р. № 149, згідно запису в по господарській книзі за 2019 рік, особовий рахунок НОМЕР_2 власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі змісту п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 р. № 45/5 (далі Інструкція від 31.10.1975 року № 45/5) про порядок вчинення нотаріальних дій, яка втратила чинність на підставі Наказу Мін`юсту № 18/5 від 14.06.1994 року, підтвердженням належності будинку, розміру земельної ділянки, на якому він розташований, страхової оцінки будинку, відсутності заборгованості по податках та страхових платежах, а також відсутності заборони відчуження будинку можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих. Всі ці дані можуть бути зазначені в одній загальній довідці.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі Інструкція від 31.01.1966 року), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56 та була чинною на час закінчення будівництва у 1981 роках зазначеного житлового будинку та інших будівель і споруд, було передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) житлових будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Таким чином, відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР, а саме п.62 Інструкція від 31.10.1975 року № 45/5 та Інструкції від 31.01.1966 року реєстрації підлягали лише житлові будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР.

Отже, оформлення житлових будинків здійснювалося після закінчення будівництва шляхом здійснення відповідного запису у господарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку на ім`я забудовника (особовий рахунок № 01-0737-1). Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Таким чином, суд вважає доведеним факт належності вказаного будинку саме ОСОБА_1 , що дає можливість віднести його до її спадкової маси.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані, доведені та спрямовані на захист спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 5 ЦК України, ст.ст. 206, 211, 233, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною 54,9 кв.м., житловою площею - 11,6 кв.м., сараїв літ. "Б", "Д", гаражу літ. "Г", вбиральні літ. "Є", споруд №1, 5-8.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Боярський