Провадження № 2/369/1092/19
24.04.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Бугайовій М.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган та піклування в особі Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У грудні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
1 березня 2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано. 14 червня 2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_3», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 видане Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14.03.2017 року.
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 залишився проживати з позивачем та знаходитися на утриманні ОСОБА_1.
Відповідач, нехтує своїми обов'язками, ухиляється від матеріального утримання дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікуванням дитини, тобто ОСОБА_3 абсолютно самоусунувся від виховання сина ОСОБА_6, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, не відвідує дитину, не телефонує, не вітає з днем народження та іншими святами.
Враховуючи викладене вище, позивач просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі.
Представник Органу опіки та піклування в особі Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з'явилися в судове засідання та були допитані як свідки. В своїх показаннях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт ухиляння від виконання батьківських обов'язків відповідача ОСОБА_3 відносно виховання та утримання сина ОСОБА_4.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, народився ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, батьками, якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_10.
В даний час дитина навчається у 8 класі Новопетрівської ЗОШ І-ІІ ступенів №2. Згідно характеристики, яка надана директором школи та класним керівником, дитина навчається в вищезазначеній школі з другого класу, зарекомендувала себе старанним та дисциплінованим учнем, навчається в повну міру своїх сил та має добрий загальний розвиток. Вихованням ОСОБА_3 займається його мама ОСОБА_10, батько участі у вихованні сина жодного разу за весь період навчання не брав.
Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, підвищена тривожність у дитини проявляється під час розмови про рідного батька ОСОБА_3. ОСОБА_1 прикладає багато зусиль та часу щодо виховання сина та сама дитина зазначає що йому комфортно з мамою та теперішньою сім'єю.
Відповідно Актів обстеження умов проживання та виховання дітей у сім'ї від 04.09.2018 року, проведені обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого одно поверховий житловий будинок: 2 кімнати, кухня, ванна кімната, облаштовані всім необхідним (водопостачання, газифікація, електропостачання, каналізація). В кімнатах чисто та охайно. Дитина має власну кімнату, яка облаштована всіх необхідним. Мати приділяє достатньо уваги вихованню та утриманню дитини. ОСОБА_5 піклується про дитину та бере участь у його вихованні та утриманні.
Відповідно до Висновку від 25.10.2018 року № 249 про визначення доцільності позбавлення батьківських прав батька - ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 25 жовтня 2018 року опікунська рада при виконавчому комітеті на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 року народження.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не надають належного виховання дітям, не забезпечують їх необхідними речами та продуктами харчування для належного розвитку дітей та свідомо не виконують свої батьківські обов'язки.
Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).
Так, судом встановлено, що відповідач не виконував обов'язків щодо фізичного розвитку та виховання дитини, не цікавиться його подальшим вихованням, тому суд погоджується з доводами позивача та Висновком від 25.10.2018 року № 249 про визначення доцільності позбавлення батьківських прав батьків - ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини.
Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.
Враховуючи зазначене, суд вважає що з відповідача ОСОБА_3, підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 50% від пр ожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_1, починаючи з 20.12.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Відповідно ст. 141 ЦПК України суд також вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а в позові заявлено дві вимоги, суд вважає за доцільне пропорційно стягнути з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Керуючись ст. Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Інформація про позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2
Інформація про відповідача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 03 травня 2019 року.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.