Дата документу 26.04.2019
Справа № 320/9895/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення способу та порядку спілкування,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_2,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її вихованні, зобовязавши відповідача надавати йому можливість спілкуватися з донькою за місцем його проживання: - кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 16-00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 год. до 17-00 год.; - після досягнення дитиною шести років, тобто, починаючи з 06 січня 2020 року, з 10-00 год. суботи до 16-00 год. кожної першої та третьої неділі місяця, сім днів на шкільні зимові канікули і 45 днів в літній період. Також позивач просить зобовязати ОСОБА_2 надавати йому можливість спілкуватися з донькою в його день народження 04 травня, день народження брата ОСОБА_4 16 липня, день народження бабусі ОСОБА_5 06 січня кожного року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем був укладений шлюб, від даного шлюбу в них народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2018 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини і з того часу мешкають окремо. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою. Позивач намагався домовитися забирати доньку до себе на вихідні дні або у вільний від роботи час, але відповідач категорично йому відмовляє, забороняє дитині бачитися з ним, не дозволяє спілкуватися належним чином, при зустрічах влаштовує скандали. Таким чином позивач фактично позбавлений права брати участь у вихованні своєї дитини, тому вимушений був звернутися до суду для встановлення способу та порядку спілкування з дитиною.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, згодні врегулювати спір мировим шляхом, погодивши з відповідачем запропоновані умови спілкування з дитиною, виключивши тільки зобовязання ОСОБА_2 надавати позивачу можливість спілкуватися з дитиною на день народження бабусі ОСОБА_5 06 січня кожного року.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти спілкування позивача з дитиною, погодилася на запропонований позивачем спосіб та порядок спілкування з дитиною, за умови виключення зобовязання щодо надання можливість позивачу спілкуватися з дитиною на день народження бабусі ОСОБА_5 06 січня кожного року.

Представник органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. В попередніх судових засіданнях представник третьої особи зазначила, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, тому вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, оскільки це в інтересах дитини.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.02.2001 перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.5/.

Від шлюбу сторони у справі мають дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.6-7/.

Як зазначають сторони, з червня 2018 року вони припинили шлюбні відносини і з того часу мешкають окремо.

Неповнолітній син ОСОБА_4 проживає разом з батьком, а малолітня донька ОСОБА_1 з матірю, і вказаний факт сторонами не оспорювався.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.ч.1-5 ст.150СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 15 закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач ОСОБА_1 має право та зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини, на особисте спілкування з донькою, а відповідач ОСОБА_2 зобов'язана не перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи пояснення сторін, оцінюючи надані суду докази, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, приймаючи до уваги ставлення дитини до обох батьків, малолітній вік дитини, враховуючи думку органу опіки та піклування, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам малолітньої ОСОБА_1, тому суд вважає за необхідне зобовязати відповідача не чинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з їх малолітньою донькою.

Разом з тим, враховуючи відносини, що склались між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення способів участі батька у спілкуванні з донькою підлягають задоволенню в запропонований відповідачем та визнаний позивачем спосіб:

- кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 16-00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 год. до 17-00 год.;

- після досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шести років, тобто, починаючи з 06 січня 2020 року, з 10-00 год. суботи до 16-00 год. кожної першої та третьої неділі місяця, сім днів на шкільні зимові канікули і 45 днів в літній період.

- в день народження ОСОБА_1 04 травня кожного року, день народження брата позивача ОСОБА_4 16 липня кожного року.

Керуючись, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 140, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення способу та порядку спілкування задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити наступний графік спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3:

- кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 16-00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 год. до 17-00 год.;

- після досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шести років, тобто, починаючи з 06 січня 2020 року, з 10-00 год. суботи до 16-00 год. кожної першої та третьої неділі місяця, сім днів на шкільні зимові канікули і 45 днів в літній період.

- в день народження ОСОБА_1 04 травня кожного року, день народження брата позивача ОСОБА_4 16 липня кожного року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Позивач:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: