Дата документу 10.05.2019
ЄУ № 420/686/19
Провадження №2-н/420/35/19
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

10 травня 2019 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Проньки В.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» філії Новопсковського міжрайонного управління по експлуатації газового господарствапро видачу судового наказу про стягнення на його користь з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ та послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» філії Новопсковського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства заборгованості за спожитий природний газ та послуги з розподілу природного газу у розмірі 5623,01 грн.

Суд, розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Наказне провадження є безспірною формою стягнення судом з боржника на користь стягувача на підставі доданих до заяви про видачу судового наказу документів.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу має відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу має бути додана копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказаним вимогам закону подана заява не відповідає.

Так, за змістом ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Разом з тим, до заяви додані лише копія заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що підписана споживачем ОСОБА_1 тільки 26.09.2018, а також копія заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), яка взагалі не містить дати її підписання споживачем. В той час, як заборгованість, про стягнення якої йдеться у заяві, згідно виписки з особового рахунку, розрахована з травня 2018 року. При цьому, в самій виписці з особового рахунку міститься посилання на договір № 30477 від 11.12.2013.

Тобто, заявником не надано суду доказів існуванні договірних відносин протягом всього часу нарахування заборгованості.

Таким чином, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку, що вона подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

За таких підстав, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 192,10 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст.164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163-166, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» філії Новопсковського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства про видачу судового наказу про стягнення на його користь з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ та послуги з розподілу природного газу

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Пронька