Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/283/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 квітня 2019 року Крижопільський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.
з участю секретаря: Балух О.В.
розглянувши в спрощеному судовому провадженні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що виконавчим листом Крижопільського районного суду Вінницької області від 25.09.2014 по цивільній справі № 134/1632/14-ц з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5В, на утримання сина ОСОБА_4, 18.12.2012 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що має дуже скрутне матеріальне становище, оскільки 02.02.2017 від другого шлюбу із ОСОБА_5, народилась донька ОСОБА_6. Дружина не працює, так як доглядає за дитиною інвалідом, сімя знаходиться на його утриманні, щомісячний його дохід після утримання аліментів погіршує його матеріальне становище. Просить зменшити розмір аліментів на 1/6 частину на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив справу задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, причина неявки суду невідома. Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із слідуючих підстав. Встановлено, що відповідно до виконавчого листа від. 09.09.2014 виданого Крижопільским районним судом Вінницької області по цивільній справі № 134/1632/14-ц з ОСОБА_1Г, стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів суду, що значно покращився матеріальний стан відповідача, погіршився його матеріальний стан, так як не надав жодного доказу про свої доходи та доходи відповідача, а тому його вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Визначений судом розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому підстав для зменшення такого розміру аліментів судом не вбачається. На підставі ст.ст. 180-183,192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273, 280-285 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: