Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 Справа №607/25484/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Созанської Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності по 1/8 частці житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель №5 по вул. Зелена в с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 75,6кв.м., житловою площею 48,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої 28.05.2013року ОСОБА_6.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що 11.11.2010 року, помер ОСОБА_7, який 06.10.2005року склав заповіт в користь ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі №10436, спадщину остання прийняла, однак не оформила її. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.03.2008 року, по справі №2-17440/08р. за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в с.Товстолуг по вул. Зеленій, 5, Тернопільського району Тернопільської області та земельну ділянку площею 1,89га для сільськогосподарського використання, розташовану на території Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8. 28.05.2013року ОСОБА_6 померла, після смерті якої була заведена спадкова справа №656/2013року, спадкоємцями якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3, чоловіком померлої ОСОБА_5 була подана заява про відмову від прийняття спадщини. Проте, при зверненні до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №5, що знаходиться по вулиці Зелена в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, позивачам було відмовлено у його видачі, у зв'язку із тим, що у заповіті посвідченому 06 жовтня 2005 року, зареєстрованому у реєстрі за № 10436, прізвище матері зазначено, як «Лазаренко», а згідно паспорта, заявник-померла на спадщину по справі мала прізвище «Лазоренко», у звязку із чим нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2406/02-31, від 06.08.2018 року виданою Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою.

Представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача, щодо позовних вимог позивача не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

11.11.2010 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 111870, виданим Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 листопада 2010 року.

За життя 06.10.2005року ОСОБА_7 склав заповіт на користь ОСОБА_9, на належну йому на праві власності 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в с.Товстолуг по вул. Зеленій, 5, Тернопільського району Тернопільської області, посвідчений ОСОБА_10, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №10436.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

Як вбачається із свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.05.2005 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №888, від 23.07.2018 року, ОСОБА_7 належала 1/4 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який розташований в с.Товстолуг по вул.Зеленій, 5, Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 75,6кв.м., житловою площею 48,6 кв.м.

Після померлого ОСОБА_7 була заведена спадкова справа №219/2011.

ОСОБА_6 у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, однак не оформила її.

ОСОБА_11, дочка померлого, як спадкоємець, який відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщині - подала заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині. Також, ОСОБА_11 була подана заява про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1269 ЦК України ОСОБА_4, як внуком померлого, була подана заява про прийняття спадщини.

28 травня 2013 року померла ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД №156028, виданим Відділом ДРАЦС Тернопільськогог міського управління юстиції від 29.05.2018 року.

Після померлої ОСОБА_6 у Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №656/2013.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом після ОСОБА_6 є її дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідоцтво серія І-ИД №305681 від 07.11.1995 року, свідоцтво про народження серія І-ИД №270039 від 03.11.1994 року), які спадщину прийняли, оскільки, постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСББ «Просвіта 19» №109 від 09.10.2018 року.

ОСОБА_5, чоловіком померлої, була подана заява про відмову від прийняття спадщини.

Проте, при зверненні до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №5, що знаходиться по вулиці Зелена в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було відмовлено у його видачі, у зв'язку із тим, що у заповіті посвідченому 06 жовтня 2005 року, зареєстрованому у реєстрі за № 10436, прізвище матері зазначено, як «Лазаренко», а згідно паспорта, заявник-померла на спадщину по справі мала прізвище «Лазоренко», у звязку із чим нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2406/02-31, від 06.08.2018 року виданою Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою.

Крім того, 06.10.2005 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_10, був посвідчений ще один заповіт, зареєстрований в реєстрі за №10435, згідно якого ОСОБА_8 (дружина ОСОБА_7) заповіла ОСОБА_9 належну їй на праві власності 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в с.Товстолуг по вул.Зеленій,5, Тернопільського району Тернопільської області та земельну ділянку площею 1,89га для сільськогосподарського використання, розташовану на території Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

У зв'язку із тим, що у заповіті прізвище ОСОБА_6 було вказано із помилкою, як «Лазаренко», то вона була змушена звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.03.2008 року, по справі №2-17440/08р. за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в с.Товстолуг по вул. Зеленій, 5, Тернопільського району Тернопільської області та земельну ділянку площею 1,89га для сільськогосподарського використання, розташовану на території Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 - дочка ОСОБА_7 суду пояснила, що її батько та мати дійсно склали заповіт на користь ОСОБА_6, оскільки вона за ними доглядала.

Свідок ОСОБА_13 сусідка померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснила, що зі слів останніх їй відомо, що він склав заповіт на свою внучку ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки у заповіті посвідченому 06 жовтня 2005 року, зареєстрованому у реєстрі за № 10436, прізвище матері зазначено, як «Лазаренко», а в дійсності її прізвище «Лазоренко», тому позивачі змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їх права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/8 частці житлового будинку №5 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул.Зелена в с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 75,6кв.м., житловою площею 48,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої 28.05.2013року ОСОБА_6.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/8 частці житлового будинку №5 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул.Зелена в с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 75,6кв.м., житловою площею 48,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої 28.05.2013року ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (вул. Просвіти, 19/85, м. Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1).

Позивач: ОСОБА_3 (вул. Просвіти, 19/85, м. Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_4 (вул. Б.Лепкого, 14/168, м. Тернопіль).

Відповідач: ОСОБА_5 (вул. Просвіти, 19/85, м. Тернопіль).

Головуючий суддяОСОБА_14