Провадження № 2/643/1995/19
07.05.2019 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів,-
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2019року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21.03.2019року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. У разі неявки в судове засіданні відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановлений законом порядку.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2015року, крім іншого, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2015 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с.9-11/.
На підставі вказаного рішення, Московським районним судом м. Харкова 28.01.2016року видано виконавчий лист № 643/8345/15-ц /а.с.13/.
17.03.2016року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження №50526454 з виконання виконавчого листа № 643/8345/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей /а.с.14/.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2017року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016року і до досягнення дочкою 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.12/.
30.06.2017року № 14.6-35/ДВ-18 державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області надано розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка станом на 30.06.2017 року склала 38 187 грн. 96 коп. /а.с.21/.
Згідно із розрахунком заборгованості від 01.12.2018року, здійсненим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Родіоновим Ю.А., розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини за виконавчим листом № 643/8345/15-ц, виданим 28.01.2016 Московським районним судом м. Харкова станом на 01 грудня 2018 року складає 31 768,10 грн. /а.с.31/.
Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
Хp=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:
Хp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Що стосується вимог про збільшення розміру аліментів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі.
Всупереч положенням ст. 192 Сімейного кодексу України, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших підстав, передбачених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, а відтак, позивачем не доведена наявність обставин для збільшення розміру аліментів до 1300 грн. на місяць на кожну дитину щомісяця, а тому доводи позивача не приймаються судом, оскільки вони нічим не підтверджені.
Щодо встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Вказана норма статті Закону набрала чинності 28.08.2018 року (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018).
Таким чином, з 28.08.2018 року стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку належить до повноважень виконавця.
Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 АДРЕСА_1 / про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.М.Довготько