Справа №: 164/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 29 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 55. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Крім того, вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. З 7 серпня 2018 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім`я розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просила шлюб між ними розірвати, неповнолітню дитину залишити у неї на проживанні. Враховуючи, що ОСОБА_2 належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 не надає в добровільному порядку, просила стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис № 55. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, хоча має реальну можливість надавати таку допомогу, так як має постійне місце роботи - працює на посаді водія відділу охорони державної установи „Маневицька виправна колонія № 42". Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. З 7 серпня 2018 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.08.2003 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 2.02.2004 року, акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 30.01.2019 року, довідки державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" № 10 від 4.02.2019 року про доходи ОСОБА_2 , довідки Маневицької селищної ради Волинської області про склад сім`ї ОСОБА_1 № 726 від 30.01.2019 року.

Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також у підтвердження того, що ним в добровільному порядку надаються щомісячно необхідні кошти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4

Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, має для цього відповідний доход, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 лютого 2019 року та до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сім`я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітньої дитини між ними немає.

Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Виходячи із інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача ОСОБА_1

За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а також на рахунок УК у Маневич.рн/Маневичівс.рн/22030101 (рахунок отримувача 3287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 768 гривень 40 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 29 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 55, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якого є одна неповнолітня дитина, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживанні у ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 лютого 2019 року та до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору, а також на рахунок УК у Маневич.рн/Маневичівс.рн/22030101 (рахунок отримувача 3287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Невар