провадження № 6/752/153/19
УХВАЛА

24.04.2019 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря судового засдіання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 752/20370/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану придатного до використання за цільовим призначенням, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала цивільна справа № 752/20370/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану придатного до використання за цільовим призначенням.

12.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду, із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 752/20370/15-ц.

Свої вимоги відповідач обґрунтовував тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 06.03.2018 року було задоволено позов ОСОБА_3 до них про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану придатного до використання за цільовим призначенням. Отримавши вказане заочне рішення, яке не набрало законної сили, позивач отримав в суді і виконавчі листи від 01.06.2018 року для його виконання. Ними ж, в свою чергу, після отримання копії рішення суду вживались заходи щодо його оскарження, в зв»язку з чим на момент видачі виконавчих листів рішення у справі не набрало законної сили, а тому, в силу ст. 432 ЦПК України, зазначені виконавчі листи мають бути визнані судом такими, що не підлягають виконанню, оскільки, видані судом помилково. Крім того, заявники просили визнати недійсними та скасувати вимоги державного виконавця від 14.11.2018 року у виконавчому провадженні № 56807757, якими їх було зобов»язано звільнити земельну ділянку, а також визнати недійсними та скасувати постанови державного виконавця від 27.11.2018 року у виконавчому провадження № 56807757, відповідно до яких на них було накладено штрафи.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в них підстав.

Позивач в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення заяв, посилаючись на підстави, які викладені в письмових поясненнях. Одночасно, вказав на зловживання стороною відповідачів своїми процесуальними правами з метою не бажання виконувати рішення суду у справі, яке набрало законної сили.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заяв, вважає, що в задоволенні заяв слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов»язок боржника відсутній повністю чи частково у зв»язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд вважає, що «інші причини», які зазначає законодавець у ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов»язку боржника, який підлягає виконанню, а інша причина, зокрема, скасовано або змінено рішення суду.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану придатного до використання за цільовим призначенням було задоволено. Зобов»язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 (у відповідності до координат зовнішніх меж земельної ділянки, що зазначені у проекті землеустрою), привівши у придатний для використання за цільовим призначенням стан, шляхом звільнення її від будівель та споруд у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 472 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 68-74).

Копію зазначеного заочного рішення у справі було направлено сторонам для відома (т. 2 а.а.75).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2018 року, було виправлено описку допущену в описовій частині рішення суду від 06.03.2018 року. Копію ухвали направлено сторонам у справі для відома (т. 2 а.с.77-79, 80).

01.06.2018 року позивач отримав в приміщенні суду особисто два виконавчі листи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2018 року, було виправлено описку допущену в резолютивній частині рішення суду від 06.03.2018 року в частині правильності написання імені по-батькові відповідача ОСОБА_2 Копію ухвали направлено сторонам у справі для відома (т. 2 а.с.93-94, 95).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року, було виправлено описку допущену в резолютивній частині рішення суду від 06.03.2018 року в частині зазначення одиниці вимірювальної площі земельної ділянки. Копію ухвали направлено сторонам у справі для відома (т. 2 а.с.99-100, 101).

29.06.2018 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 06.03.2018 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року, в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду від 06.03.2018 року, було відмовлено (т. 2 а.с.139-140).

11.12.2018 року представником відповідачів було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року та 12.12.2018 року відповідачами були подані заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 19.12.2018 року, у справі відкрито апеляційне провадження та зупинено дію заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року (т. 2 а.с.166).

Постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2019 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року було залишено без змін та зазначено, що постанова набирає законної сили з моменту її прийняття (т. 2 а.с. 196-199).

25.02.2019 року цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва із суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с.200).

Заявник вказує, що заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року у даній справі на момент видачі 01.06.2018 року позивачу виконавчих листів не набрало законної сили, відповідачами вживались заходи щодо оскарження рішення суду, а тому вважають, що виконавчі листи видано судом помилково, а відтак наявні підстави для визнання їх такими, що не підлягають виконанню.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред»явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Суд вважає, що посилання заявників на те, що заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року на дату видачі позивачу виконавчих листів на його виконання, - не набрало законної сили не підтверджується матеріалами справи, а також судом встановлено, що його дію було зупинено лише ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2018 року, а відтак доводи заяви в цій частині є хибними.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо оскарження відповідачами (боржниками) в установленому законом порядку дії державного виконавця, зокрема, в частині відкриття виконавчого провадження та/або визнання недійсними та скасування вимог та постанов державного виконавця здійснених в рамках виконавчого провадження.

Слід зазначити, що на момент розгляду даної заяви вказане рішення не скасовано і є таким, що набрало законної сили, доказів на підтвердження його належного виконання матеріали справи не містять, як і не містять доказів на підтвердження оскарження відповідачами судового рішення в касаційному порядку.

Приймаючи до уваги викладене, а також зважаючи на визначені законом підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що заявниками не наведено законних підстав та не надано доказів того, що виконавчі листи, видані 01.06.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення суду від 06.03.2018 року у справі № 752/20370/15-ц, - є такими, що не підлягають виконанню повністю.

Крім того, судом не встановлено обставин, що свідчать про помилкову видачу 01.06.2018 року судом виконавчих листів.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що заяви не містять законних та обгрунтованих підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а також рішення суду є чинним та відповідачами на час розгляду справи не виконане, суд вважає, що в задоволенні заяв в частині визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню слід відмовити.

Крім того, в частині вимог відповідачів про визнання недійсними та скасування вимог державного виконавця від 14.11.2018 року у виконавчому провадженні № 56807757, якими їх було зобов»язано звільнити земельну ділянку, а також про визнання недійсними та скасування постанов державного виконавця від 27.11.2018 року у виконавчому провадження № 56807757, відповідно до яких на них було накладено штрафи, суд вважає за необхідне також відмовити, оскільки, зазначені вимоги заявниками належним чином не обґрунтовані та не доведені.

Слід зазначити, що вказані вимоги відповідно до закону мають розглядатися судом за правилами Розділу VII ЦПК України, однак, заявники в обґрунтування цих вимог помилково посилаються на ст. 432 ЦПК України, та в ході розгляду справи з будь-якими скаргами на дії або рішення державного виконавця в установленому законом порядку не звертались, а відтак вимоги заяв в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 752/20370/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до стану придатного до використання за цільовим призначенням, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва

Суддя Н.П. Чередніченко