Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 р. позивач звернувся до суду з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму відновленого ремонту автомобіля в розмірі 88 913,53 грн. та суму за оренду легкового автомобіля в розмірі 96 250,00 грн., яка заподіяна внаслідок ДТП, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року з вини водія - відповідача ОСОБА_2 .

Позов мотивує тим, що 12 серпня 2016 року о 09 год.50 хв. ОСОБА_2 , в смт. Гостомель по вул. С. Покровська, керуючи автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та не справився з керуванням та допустив наїзд на автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль позивача - «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження.Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок зіткнення автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , спричинено пошкоджень і відповідно заподіяно матеріального збитку.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.12.2016 р. (суддя Зарицька Ю.Л.).

В листопаді 2017 р. представником відповідача - адвокатом Теслею А.В. подані письмові пояснення, в яких сторона відповідача зазначає, що позивач не долучає належних та допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між ДТП за участю відповідача та здійснених ремонтних робіт. Долучений позивачем до позову рахунок на суму 188 913,53 грн. не містить відомостей та переліку виконаних ремонтних робіт та придбаних матеріалів та не підтверджує що виконані роботи здійснені саме на відновлення пошкоджень транспортного засобу позивача, які були завдані з вини відповідача. Сума відшкодування зазначена позивачем не відповідає заявленим позовним вимогам, а тому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

На підставі протоколу повторно автоматичного розподілу від 07.11.2017 р. вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.), та дана справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Вращук Х.М. підтримали позов в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, просили задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надали пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача - адвокат Тесля А.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на недоведеність стороною позивача розміру заподіяної шкоди.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року о 09 год.50 хв. ОСОБА_2 , в смт. Гостомель по вул. С. Покровська, керуючи автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та не справився з керуванням та допустив наїзд на автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали пошкодження.

Позивач є власником пошкодженого у даній ДТП автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 26.08.2015 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, яке виразилося у порушенні вимог п.12.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особо.

Враховуючи вищевикладене, факт вчинення адміністративного правопорушення та завдання матеріальної шкоди позивачу водієм Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , є встановленим і доказуванню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно рахунку ТОВ «Автосоюз» № 123028194 від 22.08.2015 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 складає 188 913,53 грн.

Відповідно до листа МТСБУ від 12.01.2017 року № 3.1-05/752 де зазначено, що 22.12.2016 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 100 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10122рв від 22.12.2016 року.

Як вбачається зі Звіту № 1294 про оцінку автомобіля «Volkswagen Passat 1.8і», д.н.з. НОМЕР_2 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП, з урахуванням фізичного зносу складових складає 132 443,24 грн.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач вказує, що, оскільки вартість матеріального збитку заподіяного становить 188 913,53 грн., а МТСБУ виплатило суму 100 000,00 грн., тому просить стягнути з відповідачів суму матеріального збитку у розмірі 88 913, 53 грн., що є різницею між розміром заподіяної матеріальної шкоди та виплаченою сумою на її відшкодування.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який міститься в Постанові від 20.01.2016року у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

На підставі ст. 22 ЦК України позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу становить32 443,24 грн., відповідно до звіту № 1294 про оцінку автомобіля «Volkswagen Passat 1.8і», д.н.з. НОМЕР_2 (32 443,24 грн. матеріальний збиток - 100 000,00 грн. виплата МТСБУ).

Зі змісту статей 1187, 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про недоведеність розміру заподіяної шкоди, оскільки розмір заподіяної шкоди підтверджений позивачем належними на допустимими доказами, а на спростування доказів сторони позивача та на підтвердження своєї позиції стороною відповідача не надано жодного документа.

Вказані обставини, враховуючи приписи зазначеної норми цивільного Закону, дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача ОСОБА_2 , як винуватця ДТП та особи, яка відповідальна за завдану нею шкоду, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме в розмірі 32 443,24 грн.

Позовні вимоги позивача про стягнення суми за оренду легкового автомобіля в розмірі 96 250,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів причинного зв`язку між ДТП та понесеними ним витратами на оренду легкового автомобіля.

Таким чином, суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням вимог пропорційності до задоволених вимог, але не менше ніж мінімальниї розмір судового збору, що був встановлений на час подачі позову, підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,0 грн.

На підставі ст.ст.1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП суду невідомий; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Радянським РУ ГУ МВС в м. Києві 14.10.1999 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,; РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 32 244, 24 грн. ( тридцять дві тисячі двісті сорок чотири грн.. 24 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП суду невідомий; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Радянським РУ ГУ МВС в м. Києві 14.10.1999 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 640,0 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова