КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 361/4897/18

провадження № 22-ц/824/6148/2019

02 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А.

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року у складі судді Петришин Н.М.,

встановив:

07.08.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 4 786,74 грн та судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.10.2012 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2850-12-00334, згідно з яким страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки у результаті пошкодження транспортного засобу - автомобіля Кіа, реєстраційний номер НОМЕР_1.

20.04.2013 року в м. Києві по вул. Бальзака, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки Кіа, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Відповідно до рахунку №АС0001248 від 15.05.2013, складеного станцією техобслуговування ТОВ «Автосервіс Корея Моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 4 728,74 грн з ПДВ.

На підставі складеного страхового акту №ДККА-26641 від 05.06.2013 р., ПрАТ «СК «Українська страхова група» на рахунок вигодонабувача сплатило 3 408,74 грн страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП застрахована не була.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20 квітня 2016 р. (справа № 910/5859/16) з МТСБУ на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» стягнуто основний борг в сумі 3 408,74 грн, а також 1 378 грн судового збору.

Відповідно до платіжного доручення №7247рв від 22.09.2016, МТСБУ на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплачено страхове відшкодування у розмірі 4 786,74 грн.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 1191 ЦК України, п.38.2.1 ст.38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачене страхове відшкодування в розмірі 4786 грн 74 коп, судовий збір в розмірі 1 762 грн, судові витрати за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача.

Посилається на те, що висновок суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не узгоджується з обставинами, встановленими у постанові Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 р. по справі № 754/15177/13-п про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано положення ст. 1187, 1188 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні.

Зазначила, що за відсутності судового рішення, згідно якого вона була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 1191 ЦК України зворотна вимога можлива лише до винної особи.

Також просила врахувати, що вона виховує дитину з інвалідністю і є її законним представником, тому відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.04.2013 року в м. Києві по вул. Бальзака, 4 сталася ДТП за участю автомобіля марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки Кіа, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 51).

11.10.2012 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2850-12-00334, згідно з яким страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки у результаті пошкодження транспортного засобу - автомобіля Кіа, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП застрахована не була.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 20 квітня 2016 р. (справа № 910/5859/16) з МТСБУ на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» стягнуто основний борг в сумі 3 408,74 грн, а також 1 378 грн судового збору.

На підставі наказу №7247 від 21 вересня 2016 року та довідки №1 від 15.09.2016 р. МТСБУ сплатило ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі 4 786,74 грн, про що свідчить копія платіжного доручення №7247рв від 22.09.2016 р.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. З постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 р. вбачається, що матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача не доведено вину порушниці.

Колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року, судом закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення, ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Так, згідно з частиною 2 статті 38 КУпАП в редакції, що діяла на час винесення вказаної постанови, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП , можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі - відсутність події і складу адміністративного правопорушення ( п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

З огляду на те, що судом закрито провадження у справі саме з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, а не у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що сталася 20 квітня 2013 року.

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у статті 13.1 статті 13 цього Закону.

Оскільки ОСОБА_2 є винною особою у вчиненні ДТП та на момент вчинення якої не застрахувала своєї цивільно-правової відповідальності, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу 4 786,74 грн витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування.

Вказані вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Положеннями п. 2 ч.2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на допущені судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 призначена державна соціальна допомога на дитину інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 18 років.

Враховуючи викладене та відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України сплачений МТСБУ судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 4 405 грн (1762 грн +2 643 грн) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2019 року скасувати.

Постановити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02000, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) суму страхового відшкодування у розмірі 4 786, 74 грн.

Компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 405 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк