Провадження № 6/760/443/19
В справі № 760/9935/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

державного виконавця- Мигловця Л. М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мигловця Л.М. про примусове проникнення до житла боржника, суд

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мигловець Л.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Посилається на те, що 03 липня 2017 року на виконання до Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист № 760/6609/16-ц від 21 березня 2017 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 25 800, 00 гр. та судового збору в розмірі 551, 20 гр.

Всього з боржника підлягало стягненню 26 351, 20 гр.

06 липня 2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.

В цей же день, а також повторно 04 жовтня 2017 року та втретє 14 грудня 2017 року були направлені електронні запити до органів Пенсійного фонду України та ДПС України з метою встановлення джерел отримання доходів боржником.

З отриманої відповіді від даних органів встановити джерела доходів боржника не вдалося.

Постановою від 18 липня 2017 року букв накладений арешт на майно боржника .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2.

02 серпня 2018 року був здійснений виклик боржника на прийом з метою отримання пояснень щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, проте однак останній за викликом не з'явився.

30 серпня 2017 року був направлений запит до Регіонального сервісного центру м. Києва з метою встановлення наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно довідки Регіонального сервісного центру м. Києва за боржником на праві власності зареєстровано транспортний засіб марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

22 листопада 2017 року в межах виконавчого провадження були направлені запити до БТІ у м. Києві та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з метою отримання інформації про наявність цінних паперів, що зареєстровані за боржником, до Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації про перетин боржником кордону, до Державної міграційної служби України з метою отримання інформації про наявність документа, що дає право виїзду з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Отримана інформація свідчить про документування боржника паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, орган що видав 8035, та відсутність відомостей про перетинання ним державного кордону.

06 грудня 2017 року була винесена постанова про оголошення розшуку майна боржника.

Крім того, на запити, вчинені в межах виконавчого провадження, була отримана інформація про те, що боржник є засновником:

- Адвокатського об'єднання «Лісовський і Богданович», розмір статутного капіталу якого складає 0,00 гр.;

- ТЗОВ «Технолюкс-плюс», розмір статутного капіталу якого складає 35 000, 00 гр.

13 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт корпоративних прав боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та до Львівської міської ради для виконання.

25 січня 2018 року та 21 березня 2018 року направлялися запити до Шевченківського відділення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з метою отримання інформації по формі 1-М, 2-М відносно ТЗОВ «Технолюкс-плюс», засновником та керівником якого є боржник, а також фінансової діяльності боржника.

За отриманою інформацією ТЗОВ «Технолюкс-плюс» звіти по формі 1-М, 2-М не подавало, а боржник на обліку як фізична особа-підприємець не перебуває.

26 березня 2018 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_2, двері квартири відчинив боржник, який повідомив, що від виконання рішення не ухиляється та в подальшому буде його виконувати, про що був складений відповідний акт.

27 червня 2018 року були винесені постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та до ПАТ «АБ «Украгазбанк», Аб «Кліринговий Дім», Ат «ОТП Банк», АТ «Ощадбанк», АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ "УкрСиббанк", ПАТ "А - БАНК", ПАТ "АЛЬФА-БАНК", ПАТ "КБ "ГЛОБУС", ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК", ПАТ "МІБ", ПАТ "ПУМБ", ПАТ "СБЕРБАНК", ПАТ "УКРСОЦБАНК", ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", АТ "Укрексімбанк".

23 серпня 2018 року був здійснений повторний вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2.

Двері квартири відчинив боржник, який повторно повідомив, що від виконання рішення не ухиляється та в подальшому буде виконувати, про що був складений відповідний акт.

27 вересня 2018 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження та до Адвокатського об'єднання «Лісовський і Богданович» для виконання, а також направлено запит до КДКА Київської області щодо наявності трудових відносин з боржником.

Відповідь від Адвокатського об'єднання «Лісовський і Богданович» на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на адресу відділу не надходила, кошти на депозитний рахунок відділу не надходили.

КДКА Київської області повідомила, що боржник у трудових відносинах зКДКА Київської області не перебуває.

Головне управління ДФС у м. Києві повідомило про відсутність інформації про перебування боржника на обліку в органах ГУ ДФС у м. Києві як фізичної особи-підприємця чи особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Згідно витягу від 27 лютого 2019 року з Єдиного реєстру адвокатів України боржник обліковується у Раді адвокатів Київської області свідоцтво НОМЕР_3 дата видачі 27 липня 2005 року на підставі рішення №124.

02 січня 2019 року боржнику були направлені виклики на прийом за місцем проживання батька: АДРЕСА_1; за належною на праві власності квартирою: АДРЕСА_2 та за місцем реєстрації ТЗОВ «Технолюкс-плюс» рекомендованими листами, однак останній на прийом не з»явився.

09 січня 2019 року черговий раз були направлені запити до органів ПФ України та до органів ДПС України щодо джерел отримання доходів боржником, однак була отримана відповідь про відсутність такої інформації.

Виходячи з цього, вража, що в діях та бездіяльності боржника вбачається порушення чинного законодавства України та ухилення від виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року.

Зазначає, що боржник належним чином повідомлений щодо примусового виконання зазначеного рішення, на виклики, постанови державного виконавця не реагує, доступу до приміщень для опису майна не надає.

Виходячи з цього, просить задовольнити подання.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримав.

Зазначив, що боржник уникає контактів з ним, слухавку не бере, виклики на прийом не отримує.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України інші учасники виконавчого провадження в судове засідання не викликалися.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення подання , виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06 липня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 760/6609/16-ц від 21 березня 2017 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 25 800, 00 гр. та судового збору в розмірі 551, 20 гр.

На виконання вимог закону 06 липня 2017 року, 04 жовтня 2017 року, 14 грудня 2017 року та 09 січня 2019 року державним виконавцем були направлені електронні запити до органів Пенсійного фонду України та ДПС України з метою з»ясування джерел отримання доходів боржником.

З отриманих відповідачем вбачається, що запитувана державним виконавцем інформація в даних органах відсутня.

/ а.с. 8 - 16; 24 - 27; 45 - 48; 158 - 161 /

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття виконавчого провадження держаним виконавцем вживалися заходи, направлені на отримання інформації, необхідної для виконання рішення суду та з»ясування матеріального становища боржника, направлялися запити в банківські установи, органи Пенсійного фонду та податкові органи, однак майна, на яке можливо було звернути стягнення, під час вчинення виконавчих дій виявлено не було.

Крім того, не вдалося реалізувати постанову від 27 вересня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлену до Адвокатського об'єднання «Лісовський і Богданович» для виконання.

Державний виконавець у судовому засіданні пояснив, що з моменту направлення постанови до Адвокатського об»єднання боржник не приступив до виконання рішення суду.

/ а.с. 34 - 44; 60 - 65; 68 - 71; 73 - 74; 146 - 152; 168 - 169; 172 /

Постановою від 06 грудня 2017 року державним виконавцем оголошено розшук майна боржника - виявленого ним транспортного засобу марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Державний виконавець у судовому засіданні зазначив, що транспортний засіб на сьогоднішній день не розшуканий.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2.

/ а.с. 17 - 22; 178 /

З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2018 року та 23 серпня 2018 року державним виконавцем були здійснені виходи за місцем проживання боржника в квартирі АДРЕСА_2, спілкувався з боржником, який не заперечував свого обов»язку виконати рішення суду, повідомив, що від його виконання не ухиляється та в подальшому буде виконувати.

Приведене підтверджується особистим підписом боржника в складених державним виконавцем актах.

Державний виконавець у судовому засіданні зазначив, що, не дивлячись на це, боржник продовжує ухилятися від виконання свого обов»язку, контактів з ним, як державним виконавцем, уникає.

При відвідуванні за місцем проживання на неможливість виконання рішення суду не посилався, навпаки, висловлював готовність виконувати його.

/ а.с. 18 - 19; 72; 99; 108 - 110; 153 /

За змістом статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 439 ЦПК України умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов'язки боржника, серед яких, зокрема, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 в справі № 1-18/2011 зазначено, що конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні, як правовій державі, визнається і діє принцип верховенства права, який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Звернутися за захистом своїх прав до суду може кожна особа в

порядку, встановленому Кодексом; судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду, яке є обов'язковим до виконання на всій території України (частина п'ята статті 124 Конституції України, частина перша статті 3, частина третя статті 208 Кодексу).

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов»язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід»ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов»язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Суд враховує, що з точки зору ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В той же час, суд враховує також і те, що відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини, встановлений рішення суду обов»язок боржника, тривалість виконавчого провадження, суд вважає, що такі заходи не можуть свідчити про обмеження прав боржника, оскільки як він, так і стягувач є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість подання та його задоволення в частині надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, власником якого він є, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Що стосується надання дозволу на примусове проникнення до зазначеного державним виконавцем житла боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд виходить з наступного.

Так, державний виконавець у судовому засіданні підтвердив, що боржник проживає в належній йому на праві власності квартирі по АДРЕСА_3, не дивлячись на те, що зареєстрований у квартирі по вул. Іздиковських.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

При зверненні до суду державним виконавцем зазначено, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 2002 року і по теперішній час.

Будь-яких доказів того, що боржник проживає або має будь-яке майно, що належить йому на праві власності за зазначеною адресою, державний виконавець до суду не надав.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення подання в цій частині.

Керуючись ст. 30 Конституції України, п. 13 ч. 3 ст. 18, 19, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Надати дозвіл державному виконавцю Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на примусове проникнення до житла - квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 травня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва