Справа № 161/3904/19
Провадження № 2/161/1648/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2019 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого - судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
06 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги обґрунтовує тим що, він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Вказує, що в даній квартирі зареєстрована його колишня знайома ОСОБА_2 , яка ніколи не проживала у вищевказаному приміщенні, комунальних послуг не сплачує, не бере участі в утриманні будинку. Зазначає, що реєстрація відповідача в даній квартирі порушує його права, як власника.
Оскільки факт реєстрації у квартирі відповідача зумовлює нарахування та стягнення з позивача зайвих комунальних платежів, унеможливлює отримання субсидії, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, жиле приміщення АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через розміщення оголошення на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду.
Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору купівлі-продажу від 01 квітня 2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2016 року, житлове приміщення АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 11-13).
Також суд встановив, що в житловому приміщенні АДРЕСА_2 , з 13 квітня 2018 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають в житловому приміщенні АДРЕСА_2 (а.с. 8-10).
Крім того, дана обставина підтверджується відомостями УДМС України у Волинській області та відомостями Реєстру територіальної громади міста Луцька.
Як зазначено у листі Луцького ВП ГУНП України у Волинській області від 26 лютого 2019 року №3/1022/58/04-19, за результатом перевірки та опитування сусідів встановлено, що відповідач не проживає та ніколи не проживала у спірному житловому приміщенні (а.с.16).
Суд встановив, що відповідач не є членом сім`ї власника житла, і згідно ст.64 Житлового кодексуУкраїни дані про укладення з ним договору найму квартири також відсутні. ОСОБА_2 була зареєстрована у вищевказаному житловому приміщенні, за згодою власника житла, однак не проживає та не проживала у спірному житловому приміщенні.
При цьому, норма закону, яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім`ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст. 405 ЦК України.
Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз вищенаведених обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратила інтерес до житла, в якому зареєстроване її місце проживання, оскільки понад рік у ньому фактично не проживає, участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймає, а тому вона втратила право користування даним житловим приміщенням.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні житловим приміщенням та проживанні в ній, про поважність причин її відсутності понад рік, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.
З врахуванням вищенаведених норм закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_2.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с.1).
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що становить 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом, а саме, житловим приміщенням АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ; паспорт серії НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту заочного рішення10 червня 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.