Справа № 316/1405/18
Провадження № 2/316/97/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу №316/1405/18 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовними вимогами до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5 , про зміну розміру аліментів

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 квітня 2002 року між ним та ОСОБА_6 , було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 вересня 2012 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.08.2012 року та до досягнення дитиною повноліття, та судом було видано виконавчий лист. 12.10.2012 року Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

24 жовтня 2012 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між сторонами було розірвано.

Також позивач зазначає на те, що у зв`язку з початком АТО в 2014 році на території Луганської області та присвоєння їй статусу зони проведення АТО його батько - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був вимушений покинути всі свої речі, житло та переїхати до позивача в м. Енергодар Запорізької області. Так як він є людиною похилого віку та постійно хворіє, йому пенсії не вистачає і позивач, як син, допомагає йому, в тому числі, надає матеріальну підтримку

17 травня 2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася спільна донька - ОСОБА_1 .

Позивач зазначає на те, що на теперішній час змінилося його сімейне та матеріальне становище у порівнянні з часом, коли було призначення аліментів на першу дитину.

Просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Енергодарського міського суду від 24.09.2012 року, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року підготовче судове провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання, для розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 з`явився та дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Темненко В.О. у судове засідання для розгляду справи по суті також з`явилась, підтримала позицію позивача, додатково зазначивши на те, що матеріальний стан позивача, не зважаючи на підвищення в цілому заробітної плати, значно погіршився, оскільки на теперішній час на його утриманні знаходиться дитина від першого шлюбу, дружина та дитина від другого шлюбу у порівнянні з часом призначення аліментів на утримання першої дитини, коли на його утриманні був лише один син та значно зросли витрати. Також, адвокатом Темненко В.О. було проаналізовано заробітна плата позивача та відповідно до її розрахунків матеріальний стан позивача погіршився.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання для розгляду справи по суті з`явилась, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. При цьому зазначила на те, що її обурює неправдива інформація, викладена в позовній заяві щодо перебування на утриманні позивача його батька, відсутність власного житла та неповна інформація щодо доходів дружини позивача. Зазначила на те, що розмір аліментів, які вона зараз отримує на забезпечення сина від позивача, є достатнім для матеріального забезпечення сина, цих коштів їй вистачає, але вона не має бажання зменшувати розмір аліментів, оскільки це порушить права дитини на повне матеріальне забезпечення.

Представник відповідача адвокат Шовкопляс Ю.В. в судове засідання для розгляду справи по суті з`явився, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, не заперечує про те, що у позивача змінився сімейний стан, але вважає, що матеріальний стан останнього не погіршився. Також зазначив на те, що на утриманні позивача не знаходиться його батько ОСОБА_13 , оскільки той отримує пенсію та отримує допомогу переміщеним особам. Крім того, адвокатом Шовкопляс Ю.В . зазначено на те, що не погоджується з тим, що на повному утриманні позивача знаходиться дружина останнього, оскільки ОСОБА_5 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну допомогу та допомогу від ВП Запорізька АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» відповідно до колективного договору. Також адвокатом проаналізована заробітна плата сторін по справі, відповідно до якої, ОСОБА_4 вважає, що позивач є значно забезпеченим матеріально, ніж відповідач.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 та Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - в судове засідання повторно не з`явились будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Також сторонами до матеріалів справи були надані відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи враховуючи наявність заяви відповідача про її відкладення, суд дійшов наступного.

Частина 1 статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок учасника справи з`являтися в судове засідання за викликом суду наявний лише в разі, якщо його явка визнана судом обов`язковою відповідно (п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України) та згідно приписів п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасник справи зобов`язаний виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом, при цьому ч.4 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Частиною 4 ст.223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що явка третіх осіб не визнавалась судом обов`язковою, ними не надано суду доказів на підтвердження поважних причин неявки в судове засідання, суд ухвалив: провести слухання справи у відсутності третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються сукупністю досліджених доказів та підлягають задоволенню з наступних підстав.

20 квітня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладений шлюб. В даному шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 28 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було зроблено відповідний актовий запис № 447(а.с.10).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 вересня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.08.2012 року та до досягнення дитиною повноліття та судом було видано виконавчий лист № 0807/2689 від 09.10.2012 року.

24 жовтня 2012 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між нами було розірвано (а.с.10).

17 травня 2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 , про Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було складено відповідний актовий запис №86 (а.с.14 зворот.). ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася спільна донька - ОСОБА_1 , про що 30 березня 2018 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було складено відповідний актовий запис №120 (а.с.14).

На теперішній час ОСОБА_1 працює ВП Запорізька АЕС ДП НАЕК «Енергоатом», відповідач працює також на даному підприємстві та обоє отримують стабільну заробітну плату.

Вищезазначені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК).

Згідно із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень статей 183, 184 СК суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК, так і положень статей 183, 184 СК.

З іншої сторони за містом статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дані положення Закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3).

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і у зв`язку із наявністю обставин, передбачених статтею 192 СК може бути зменшений.

При цьому, закон (стаття 192 СК) встановлює можливість врахувати такі обставини (зміну матеріального стану), які виникли після постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів і визначити розмір аліментів в іншому розмірі з врахуванням нових обставин.

Отже, у статті 192 СК вказано на перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до довідки №124-76 від 02.10.2018 року заробітна плата позивача ОСОБА_1 за 12 місяців 2012 року, тобто на час призначення аліментів на користь відповідачки на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складала 110265 грн. 29 коп. без обов`язкових відрахувань, тобто, в середньому щомісяця нарахована заробітна плата складала 9188 грн. 77 коп. При цьому, на утриманні у позивача знаходився лише один син ОСОБА_7 , на користь якого сплачувалось щомісячно в середньому 2727 грн. (а.с.67).

Згідно довідки №124-82 від 02.10.2018 року заробітна плата ОСОБА_1 за 2018 рік без обов`язкових відрахувань складає 202986 грн. 61 коп. (а.с.68). Суд погоджується з позицією позивача щодо знаходження на його утриманні в теперішній час окрім сина ОСОБА_7 , ще доньки - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружини - ОСОБА_5 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, порівнюючи заробітну плату позивача в 2012 році та наявність одного утриманця в цей час з заробітною платою позивача на час подання позову та розгляду справи та наявність 3 утриманців в цей час, суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився.

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів необхідно дотримання інтересів обох дітей в однаковій мірі.

При цьому, положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства. суд вважає, що у зв`язку з народженням дитини в другому шлюбі, перебуванням дружини позивача у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, є об`єктивним зміна як сімейного стану позивача, так і погіршення його матеріального стану.

Суд також зазначає на те, що наявність у приватній власності позивача квартири та транспортного засобу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову в розумінні ст.192 СК України, оскільки вищезазначене майно набуто до зміни його сімейного стану.

Але суд не приймає позицію позивача щодо знаходження на його утриманні батька - ОСОБА_9 , оскільки той отримує пенсію в перерахунку у розмірі 3928, грн. 81 коп. та допомогу переміщеним особам у розмірі 1000 грн. щомісяця. Крім того, позивачем не надано належних доказів щодо підтвердження факту утримання батька.

Також суд не погоджується з доводами позивача про те, що в нього перебуває також на утриманні дитина дружини від першого шлюбу, яка продовжує навчання, оскільки на підтвердження зазначеної обставини ним також не надано належних доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі 1/6 частини від усіх видів (доходу) заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили.

Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також слід врахувати. що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 192,198-201 СК України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Енергодарського міського суду від 24.09.2012 року, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття

Рішення в повному обсязі складено 10.05.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба