Справа № 307/2078/18
Провадження № 2/307/353/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Комяті Н.А.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд вищевказаною позовною заявою.

Посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, в якому 06.06.2018 року в них народився син ОСОБА_5. Відповідач матеріально не забезпечує сімю. Вона ніде не працює, так як веде догляд за сином, який не досяг трьохрічного віку. Потребує фінансової допомоги з боку чоловіка, так як сама не має можливості забезпечити своє нормальне існування. Відповідач виїжджає на сезонні роботи, де отримує непогані доходи, які дозволяють йому утримувати дружину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 грв. до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку 11.03.2020 року.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він має спеціальність електрика та займається електрозваркою, працює по найму у громадян по місцю свого проживання. Сплачувати аліменти на утримання дружини не бажає, так як вона є добре матеріально забезпечена, також матеріально забезпеченими є її родичі.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2016 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивачки.

Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою Лопухівської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що позивачка разом з дитиною проживає з матірю. Сімя користується земельною ділянкою.

Положеннями ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами 2, 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що у відповідності до закону позивачка має право на утримання відповідачем до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий, має кваліфікацію електрика, постійно підробляє по найму, інших осіб на утриманні не має.

Посилання відповідача на ту обставину, що родичі (дядько та тітка) позивачки є добре матеріально забезпеченими суд до уваги не приймає, так як згідно вищезазначених норм закону обов`язок утримувати дружину до осягнення дитиною трьохрічного віку лежить на чоловікові, а не на родичах.

Заперечуючи проти позову відповідач не посилався на відсутність у нього можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, а лише стверджував, що вона її не потребує.

Доказів відсутності у позивачки потреби на матеріальну допомогу відповідач суду не надав.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та позивачки, яка перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за малолітнім сином, і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1000 грв. у місяць.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 грв. щомісяця позивачка суду не надала.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 75, 80, 84 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі одна тисяча гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного року, починаючи з 17.07.2018 р. до 11.03.2020 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Сягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України сімсот чотири гривні 80 коп. гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 03.05.2019 року.

Головуючий: Гримут В.І.