Справа № 159/1267/19
Провадження № 2/159/651/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач 12.03.19 р. подала до суду вказаний вище позов. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін дочки ОСОБА_3, 10.02.12 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: по 2 000 грн, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 21.11.99 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей, одне з яких, а саме: дочка ОСОБА_4, 10.02.12 р., на даний час є неповнолітньою. Сторони проживають окремо та у відповідача, фактично, є інша сім»я, тому вона на даний час звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказане вище спільна неповнолітня дитина сторін проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання цієї дитини, крім біля 200 грн і то не щомісяця, не надає, хоча можливість має. В даний час вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує мізерну допомогу по безробіттю в сумі 2 500 грн, інших доходів не має. Крім того на її утримання знаходиться і повнолітня дочка сторін, яка в даний час навчається в ВПУ на денній формі навчання. Зазначає, що стан здоров»я відповідача задовільний; він не має інших утриманців, не працює, однак, має доход, розмір якого їй не відомий, та який витрачає на свої потреби. Просить позов задовольнити.

За ухвалою суду від 04.04.19 р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем копію вказаної вище ухвали про відкриття провадження у справі із копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримано під розпис 09.04.19 р..

15.04.19 р. відповідачем подано до суду відзив на позову заяву. Згідно з відзивом, відповідач вказує, що копію ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами він отримав 12.04.19 р. Згідно з відзивом, позовні вимоги позивача відповідач визнав частково, а саме: в сумі 1 200 грн. У відзиві відповідач також зазначив, що позовні вимоги позивача вважає завищеними та такими, що не відповідають його фінансовим можливостям. Він визнав у обставину, що сторони мають двох вказаних вище спільних дітей, одне з яких дочка ОСОБА_5 - є неповнолітньою, народженою за час їх шлюбу. Та обставина, що позивач самостійно утримує дітей сторін, дійсності не відповідає, так як участь у витратах на дітей він часткового бере добровільно, зокрема, придбаває одяг, речі, надав у квітні 2019 р. 500 грн. Його доход є незначним: у 2018 р. на заробітках за 1, 5 міс. він отримав 5 000 грн, за 2019 р. він на заробітках отримав 4 500 грн. Просить позов задовольнити частково на суму, яку він визнає, в решті позову відмовити.

Позивачеві копію відзиву на позовну заяву надіслано відповідачем у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, виданого 21.11.99 р., сторони уклали шлюб тоді ж, актовий запис № 537.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження вказаної вище неповнолітньої дитини, сторони є батьками останньої.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, що стверджується копією довідки № 217 від 14.02.19 р., виданої РЖКП 1 (м. Ковель Волинської області).

Як слідує з копії довідки № 279 від 11.03.19 р., виданої Ковельським МРЦЗ, копії аркушів трудової книжки позивача, вона з 24.12.18 р. отримує допомогу по безробіттю.

Суд приймає до уваги, що найстарша за віком дочка сторін з 01.09.16 р. навчається у ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище», що стверджується копією довідки № 59 від 05.02.19 р., виданої цим же навчальним закладом.

Доказів наявності у відповідача доходу (його розміру) позивач суду не надала.

Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України і стосуються стану здоров»я сторін, їх неповнолітньої дитини, майнового стану останньої, що підлягають до врахування судом, крім вказаних вище: сторони мають на своєму утриманні вказану вище одну неповнолітню спільну дитину, народжену у шлюбі, яка проживає разом з позивачем. Позивач в даний час належить до соціально мало захищеної категорії населення є безробітною та отримує соцдопомогу.

У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Домовленості між собою по питанню утримання своєї спільної неповнолітньої дитини сторони не досягли.

А тому з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що є меншим заявленого позивачем, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо.

Тому в решті позову слід відмовити.

З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 180 182, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, 27.03.72 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АС № 395880, аліменти на користь ОСОБА_1, 26.03.77 р. н., і. н. НОМЕР_2, паспорт серії АС № 648348, на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4, 10.02.12 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 (одна тисяча двісті) грн щомісячно, починаючи з 15.04.19 р., та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2, 27.03.72 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АС № 395880, на доход держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1, 26.03.77 р. н., і. н. НОМЕР_2, паспорт серії АС № 648348, прож. за адресою: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Грибоєдова, 27.

Відповідач ОСОБА_2, 27.03.72 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АС № 395880, прож. за адресою: 45008, м. Ковель Волинської області, пров. Шевченка, 1/75.

Головуючий:ОСОБА_6