Справа 336/4958/18
Провадження № 2/336/351/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (треті особи - приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що 02.07.2014 р. між ним та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № GP-6496029. Згідно договору позивач отримав споживчий кредит у сумі 26963,46 грн. з встановленим графіком платежів (щомісячний платіж 03 числа). По даному кредитному договору ОСОБА_1 було сплачено два платежі 16.07.2014 р. та 20.08.2014 р. загальною сумою 200 (двісті) грн.

Виконавчим написом № 5171, вчиненим приватним нотаріусом Харою Н.С., 07.06.2018 р. з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість в розмірі 26969,44 грн..

У липні 2018 р. ОСОБА_1 дізнався, що 21.07.2018 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., відкрито виконавче провадження № 56819827 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. № 5171 від 07.06.2018 р. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 26969,44 грн..

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без врахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Крім того, ОСОБА_1 не направлялося жодної письмової вимоги про погашення заборгованості з боку ПАТ «ПУМБ».

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії тощо, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 8.1.2 кредитного договору.

Відповідно до п.п. 5.1 кредитного договору, позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно до 2 (другого) числа поточного місяця згідно графіку платежів, починаючи з серпня місяця 2014 року.

Як видно з графіку платежу кредитного договору, починаючи з серпня 2017 року мінімальний платіж по кредиту позивачем сплачувався не в повному обсязі, а, отже, саме з 02.08.2014 р. у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором.

Із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором відповідач звернувся лише на початку червня 2018 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Посилаючись на вчинення виконавчого напису з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок - неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5171, вчинений 07.06.2018 р. приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з нього на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 26969,44 грн..

Ухвалою від 29.08.2018 р. у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 25.09.2018 р.

20.09.2018 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

В позовній заяві ПАТ «ПУМБ» зазначає, що 02.07.2014 р. між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 підписано пропозицію укласти договори (оферта) про укладення кредитного договору № GP-6496029, згідно з яким відповідачу видано кредит у сумі 16716,09 грн., з яких: 15593,37 грн. - на рефінансування заборгованості за кредитним договором № GP-6496029, укладеним з АТ «ПУМБ», 1122,72 грн. - для оплати договору страхування строком на 36 місяців, тобто до 02.07.2017 р., зі сплатою платежів згідно з графіком, розрахунковий період - 03 число кожного місяця, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 1,3%.

Згідно з п. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписана між позивачем та відповідачем пропозиція є договором приєднання, і фактично даний документ містить усі умови кредитного договору (п.п. 1.1.-2.8.).

02.07.2014 р. позивач підписав загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які містять загальні умови кредитного договору, на які є посилання у пропозиції укласти договори (оферта).

19.07.2016 р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал».

Внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», права та обов'язки за договором, укладеним з позивачем, були передані на баланс «ПАТ «ПУМБ».

Відповідач зобов'язання за договором не виконує з початку укладення кредитного договору. Заборгованість відповідача за період з 03.10.2015 по 02.07.2017 р. склала 16483,21 грн., з яких: 10746,43 грн. - заборгованість за кредитом (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 956,27 грн. - заборгованість за процентами (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 4780,51 грн. - заборгованість за комісією (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.).

Відповідно до п. 6.2. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у Пропозиції укласти договори (оферта), підписані відповідачем, за повне або часткове прострочення повернення кредиту, сплати процентів, комісії у терміни, передбачені графіком платежів за кредитним договором позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку.

Пунктом 9.1. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків встановлено, що сторони домовилися про те, що відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність за спорами, що виникають з кредитного договору, а саме відшкодування збитків, сплата неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ст.ст. 549-551 ЦК України відповідачу нарахована неустойка у вигляді штрафу у загальній сумі 24724,80 грн. за період з 03.10.2015 р. по 01.09.2018 р..

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.09.2018 р. складає 41208,01 грн., з яких: 10746,43 грн. - заборгованість за кредитом (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 956,27 грн. - заборгованість за процентами (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 4780,51 грн. - заборгованість за комісією (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 24724,80 грн. - штраф (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.).

За позовом ПАТ «ПУМБ» просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом заборгованість за договором у сумі 41208,01 грн.

Ухвалою від 25.09.2018 р. прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.11.2018 р.

08.11.2018 р. розгляд справи відкладено на 05.12.2018 р. за клопотанням представника відповідача для ознайомленням із відзивом на зустрічну позовну заяву.

05.12.2018 р. розгляд справи відкладено на 22.01.2019 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача.

22.01.2019 р. розгляд справи відкладено на 25.02.2019 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України для витребування доказів.

25.02.2019 р. розгляд справи відкладено на 20.03.2019 р. за клопотанням представника позивача для ознайомлення з додатковими доказами.

20.03.2019 р. оголошено перерву до 16.04.2019 р. перед судовими дебатами.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відмовити в задоволенні зустрічного позову з підстав, зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву (а.с.62-64).

Представник відповідача за первісним позовом просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічну позовну заяву.

Третя особа - приватний нотаріус Хара Н.С. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України.

Третя особа - приватний виконавець Вольф Т.Л. до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, пояснень по суті спору не подавала.

На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, справу було розглянуто за відсутності третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, приймаючи до уваги позицію третьої особи, суд вважає, що заявлені позови підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з письмових доказів, 02.07.2014 р. між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № GP-6496029. Згідно договору позивач отримав споживчий кредит у сумі 26963,46 грн. з встановленим графіком платежів (щомісячний платіж 03 числа) (а.с.11-13).

07.06.2018 р. приватним нотаріусом Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 5171, яким з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість в розмірі 26969,44 грн. (а.с.10).

На підставі згаданого виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 56819827 (а.с.9).

Постанова про відкриття провадження була направлена ОСОБА_1 21.07.2018 р. (а.с.8).

Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Згідно зі ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом не встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; строк, за який час має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Враховуючи, що позивач оспорює існуючу на момент вчинення виконавчого напису заборгованість, а відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості за договором, суд вважає, що виконавчий напис № 5171, вчинений приватним нотаріусом Харою Н.С. 07.06.2018 р. слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вирішити спір в судовому порядку.

При вирішенні зустрічної позовної заяви суд виходив з наступного.

02.07.2014 р. між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 підписано пропозицію укласти договори (оферта) про укладення кредитного договору № GP-6496029, згідно з яким відповідачу видано кредит у сумі 16716,09 грн., з яких: 15593,37 грн. - на рефінансування заборгованості за кредитним договором № GP-6496029, укладеним з АТ «ПУМБ», 1122,72 грн. - для оплати договору страхування строком на 36 місяців, тобто до 02.07.2017 р., зі сплатою платежів згідно з графіком, розрахунковий період - 03 число кожного місяця, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 1,3% (а.с.40-42).

Згідно з п. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписана між позивачем та відповідачем пропозиція є договором приєднання, і фактично даний документ містить усі умови кредитного договору (п.п. 1.1.-2.8.).

02.07.2014 р. ОСОБА_1 також підписав загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які містять загальні умови кредитного договору , на які є посилання у пропозиції укласти договори (оферта) (а.с.43).

19.07.2016 р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських об'єднань (а.с.80-81).

ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою з детальною інформацією про юридичну особу та статутом ПАТ «ПУМБ» (а.с.52, 53).

Згідно з п. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», права та обов'язки за договором, укладеним з позивачем, були передані на баланс «ПАТ «ПУМБ».

Відповідач зобов'язання за договором не виконує з початку укладення кредитного договору.

Згідно з п. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 2 ст. 549 цього Кодексу, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у Пропозиції укласти договори (оферта), підписані відповідачем, за повне або часткове прострочення повернення кредиту, сплати процентів, комісії у терміни, передбачені графіком платежів за кредитним договором позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з п. 1 ст. 259 КЦ України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 9.1. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків встановлено, що сторони домовилися про те, що відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність за спорами, що виникають з кредитного договору, а саме відшкодування збитків, сплата неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ст.ст. 549-551 ЦК України відповідачу нарахована неустойка у вигляді штрафу у загальній сумі 24724,80 грн. за період з 03.10.2015 р. по 01.09.2018 р..

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.09.2018 р. складає 41208,01 грн., з яких: 10746,43 грн. - заборгованість за кредитом (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 956,27 грн. - заборгованість за процентами (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 4780,51 грн. - заборгованість за комісією (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.), 24724,80 грн. - штраф (за період з 03.10.2015 р. по 02.07.2017 р.) (а.с.48-49, 50-51).

Позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) № 1369 від 13.04.2018 р., в якій повідомив, що позивач є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал», також повідомив про розмір заборгованості за кредитним договором (пропозицією) (а.с.103). Направлення вимоги відповідачу підтверджується п. 59 електронного поштового реєстру, в якому зазначено про направлення листа на ім'я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 зі штрих-кодом поштового відправлення № 681.

Ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст.629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 цього Кодексу, зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі.

У відповідності до ч.12 ст.265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного та зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішенням суду задоволено як первісний, так і зустрічний позов, а також наведені вище положення діючого законодавства, суд стягує різницю між сплаченими сторонами сумами судових зборів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» в розмірі 1057,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) (представник позивача - ОСОБА_2) до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (м.Київ, вул.Андріївська, б.4, ) (треті особи - приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Вольф Тетяна Леонідівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5171, вчинений приватним нотаріусом Харою Наталією Станіславівною 07 червня 2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 26 969 гривень 44 коп.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором GP-6496029 від 02.07.2014 р. в сумі 41 208,01 грн. (заборгованість за кредитом - 10 746,43 грн.; заборгованість за процентами - 956,27 грн.; заборгованість за комісією - 4 780,51 грн.; штраф - 24724,80 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» судові витрати в сумі 1057,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк