Справа № 513/514/19
Провадження № 2/513/427/19
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

06 травня 2019 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Саратської районної державної адміністрації Одеської області про часткове скасування акта індивідуальної дії,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Саратської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить:

визнати розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 508/А-2018 від 07.11.2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над ОСОБА_2 незаконним та скасувати його;

стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що розпорядженням Саратської РДА від 08.07.2014 року він був призначений опікуном над дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Двоє старших дітей Інга та ОСОБА_7 після досягнення повноліття поїхали вчитися та не живуть в сім`ї позивача.

В 2015 році після обов`язкового медичного обстеження дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перед початком навчального року позивачу стало відомо, що вони тубінфіковані. Факт тубінфікованості дітей був скритий від нього соціальними службами органу опіки та піклування Саратської РДА, коли позивач надавав згоду на призначення його опікуном п`ятьох дітей ОСОБА_1 . Його ввели в оману, надавши у 2014 році довідки про задовільний стан здоров`я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

У 2016 році та у березні 2018 року позивач звертався до Саратської РДА про звільнення його від обов`язків опікуна над ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак йому було відмовлено.

З лютого 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувають на повному державному забезпеченні в КУ "Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів".

07 листопада 2018 року розпорядженням Саратської РДА № 508/А-2018 позивач був звільнений від обов`язків опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та піклування над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вважає зазначене розпорядження незаконним в частині звільнення його від обов`язків опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час вирішення питання про звільнення його від обов`язків опікуна ОСОБА_15 комісія не врахувала інтереси дитини, її психічний стан, а також не довела факт невиконання позивачем своїх опікунських обов`язків.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначено повна адреса реєстрації позивача (район АДРЕСА_1 , тощо) та місцезнаходження відповідача (область), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві не зазначена ціна позову, однак, у позовній заяві позивач просить стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

За положеннями п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі - 100 000 гривень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 28 листопада 2018 року № 61-23674св18.

Позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру (про визнання розпорядження незаконним та скасування його) та одну вимогу майнового характеру (про стягшнення моральної шкоди).

Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно підпункту 1 пункту 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 2 пункту 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу за вимогу немайнового характеру належало сплатити судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 768,40 гривень (1921 грн. х 0,4) та за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди належало сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, що складає 1000 гривень (100000 грн.:100).

З доданої до позовної заяви квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Таким чином, позивачу належить доплатити судовий збір у розмірі 1000 гривень.

У порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додані копії документів, які не засвідчені належним чином, що передбачено ст. 95 ЦПК України.

Частинами 1, 2 ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 258- 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Саратської районної державної адміністрації Одеської області про скасування акта індивідуальної дії в частині - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька