Справа № 545/1128/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2019 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі - продажу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться в с. Ковалівка по вул. Макаренка, 22 Полтавського району та області.

В обгрунтування зазначив, що на даний час існує майновий спір, який розглядається в Полтавському районному суді Полтавської області ( справа № 545/454/19 ) між ним та ОСОБА_2 про відшкодування вартості витрат на проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку, але остання відмовляється визнавати борг та відшкодувати йому витрачені кошти на придбання та відновлення будинку. 05.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна. Вважає , що ОСОБА_4 має намір відчужити житловий будинок та земельну ділянку , і це може привести до неможливості виконання рішення суду .

Тому позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05.03.2019 року недійсним.

Розглянувши заяву, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства

при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З аналізу викладених заявником фактів, вважаю, що в заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майне.

Дані в підтвердження того, що відповідач ОСОБА_4 здійснює намір та має реальну можливість відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, в матеріалах справи відсутні.

Той факт, що у позивача з відповідачем ОСОБА_2 існує спір з приводу відшкодування вартості витрат на проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку не є підставою для забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відсутні, тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі - продажу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5