Справа №534/272/19
Провадження № 2-о/534/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куц Т.О.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

заінтересованої особи в режимі відеоконференції ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні в режимі відеоконференції з Обухівським районним судом Київської області заяву ОСОБА_1, законного представника неповнолітньої ОСОБА_5, заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Заявник, як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, звернулась до суду з заявою про встановлення обмежувального припису відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони наближатися на відстань меншу ніж 100 м до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування неповнолітньою ОСОБА_5, 2009 р.н., та заборони вести листування, телефонні переговори з неповнолітньою ОСОБА_5, або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що заінтересована особа ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком заявника та батьком неповнолітньої ОСОБА_5. 30.01.2019 о 07 годині 48 хвилин ОСОБА_2 вчинила по відношенню неповнолітньої ОСОБА_5 психологічне насильство, після чого остання була налякана та розгублена. ОСОБА_5 пояснила, що з нею в автобусі намагалась спілкуватись дружина її батька (колишнього чоловіка заявника) ОСОБА_2 , яка випитувала ім'я і прізвище дитини , намагалась насильно дати до її рук альбом із фотографіями батька. ОСОБА_2 сказала малолітній ОСОБА_5 , коли з твоєю мамою щось станеться , опіка тебе забере і віддасть до притулку. Після зазначених подій тривалий час ОСОБА_5 перебуває в пригніченому стані, боїться одна ходити до школи.

На підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник просить встановити обмежувальний припис відносно заінтересованої особи ОСОБА_2, оскільки у інший спосіб запобігти застосуванню до неповнолітньої дочки заявника ОСОБА_5, насильства не можливо.

В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву, просила її задовольнити, посилаючись на те, що застосування до неповнолітньої дочки заявника заходів психологічного насильства впливає на її психологічний стан, заявник побоюється за стан здоров'я своєї дитини, і у інший спосіб уникнути даного впливу з боку ОСОБА_2 не можливо.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечувала проти заяви посилаючись на необґрунтованість і безпідставність вимог ОСОБА_1 при цьому зазначила, що дійсно на прохання свого чоловіка ОСОБА_3, який в даний час працює у м. Обухів Київської області за 350 км від м. Горішні Плавні вона вранці 30.01.2019 після з 07 год 30 хв вона зустріла ОСОБА_5 на зупинці та розповіла їй про те, що : її рідний тато не ОСОБА_6, а ОСОБА_3, тато ОСОБА_3 ніколи її не кидав, не руйнував їхню сім'ю, що саме її мама зруйнувала їхню сім'ю. Та не хоче щоб відбулося їхнє із татусем спілкування, як добре їм було із татом проводити час та показала їхні спільні із татом фотографії, зараз у суді розглядається спір між татом ОСОБА_3 та мамою ОСОБА_1 про позбавлення один одного батьківських прав та про правові наслідки цього дійства. При цьому вона запропонувала ОСОБА_5 номер мобільного телефона її тата для того щоб вона могла з ним поспілкуватися та сформувати стосовно нього свою власну думку. Ця розмова відбулась в присутності однокласниці ОСОБА_5 - ОСОБА_7, розпочавши бесіду із ОСОБА_5 вона мала намір їй довести до відома дитини правдиву інформацію про її батька, вважає , що такі дії законом не заборонені і не можуть бути розцінені як психологічне насильство по відношенню до даної дитини . ОСОБА_5 відмовилась у неї взяти альбом із фотографіями і після цієї відмови вона передала альбом з цими фотографіями її подрузі, яку попросила потім все ж таки передати альбом ОСОБА_5.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заперечував проти заяви посилаючись на необґрунтованість і безпідставність вимог ОСОБА_1

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області підтримала заяву ОСОБА_1 в частині видачі обмежувального припису , заперечуючи лише в частині заборони ОСОБА_2 обмежень на відстані менше 100 метрів.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що працює вчителем ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 ім. Л.І. Бугаєвської і заявниця по справі є її рідною дочкою а ОСОБА_5 онукою, ОСОБА_5 також навчається у вищезазначеній школі. 30.01.2019 року вранці вона прийшла до школи зателефонувала дочка і повідомила, що з ОСОБА_5 щось трапилось, вона плаче. Через декілька хвилин прийшла ОСОБА_5, яка не просто плакала, а з нею була істерика вона не могла її заспокоїти а тому була змушена звертатись до медсестри та шкільного психолога. медсестра дала ОСОБА_5 валеріану, напоїла водою. Прийшла також класний керівник ОСОБА_5 , коли дитина трохи заспокоїлась, шкільний психолог забрала ОСОБА_5 до свого кабінету і працювала з нею протягом двох уроків. ОСОБА_5 повідомила, що по дорозі в школу, в автобусі до неї підійшла якась тетя, яка тикала їй в руки альбом с фотографіями, вона не хотіла його брати, відмовлялась, але тетя все ж таке вручила цей альбом іншій дівчінці, щоб та передала їй. Після цього випадку дитина була дуже налякана, вона боялась ходити о школи, вона запам'ятала ту жінку і повідомляла пізніше про випадки коли знову випадково її бачила. В той день після психолога вона не спілкувалась з ОСОБА_5, оскільки до школи прийшла дочка і в зв'язку з психо - емоційним станом в якому знаходилась ОСОБА_5, вона змушена була забрати її додому.

Вислухавши заявника, заінтересованих осіб, свідка,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між заінтересованою особою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12.01.2013 укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №04 (а.с.7). Батьком неповнолітньої ОСОБА_5, 2009 р.н., є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.8).

З матеріалів справи убачається, що матір неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1 31.01.2019 звернулась із письмовою заявою до служби у справах дітей, сім'ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (а.с.4). Зі змісту вказаної заяви убачається, що 30.01.2019 о 07 год. 48 хв. із автобусної зупинки біля школи №5 у м. Горішні Плавні, заявнику зателефонувала її неповнолітня дочка, яка була у схвильованому стані та плакала. Згодом заспокоївшись, неповнолітня ОСОБА_5 пояснила своїй матері про те, що до неї в автобусі чіплялась дружина її батька, яка випитувала в неї її прізвище та ім'я, а також сказала дитині, що коли щось трапиться із її матір'ю, то опіка її забере і відправлять до притулку. Після чого неповнолітня ОСОБА_5 пішла до школи, де розповіла усе, що трапилось своїй бабусі, яка у цій школі працює. ОСОБА_1 у даній заяві прохає службу вжити негайних заходів щодо захисту прав та психічного здоров'я її неповнолітньої доньки.

Згідно протоколу індивідуального діагностичного обстеження від 30.01.2019 (а.с.5) було проведено діагностику психічного стану ОСОБА_5, було встановлено, що остання на момент обстеження має підвищений рівень тривожності. При розмові з психологом дитина була замкненою, на запитання відповідала боязко, коротко та дуже тихо та були встановлені рекомендації, а саме призначити індивідуальні консультації з психологом, провести прийом релаксації та психогімнастики.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, за умови спільного проживання, а також на суб'єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

В силу положень ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання

(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечуючи проти заяви ОСОБА_1, визнала обставини зазначені в заяві, що вона сказала неповнолітній ОСОБА_5: «Коли з твоєю мамою щось станеться , опіка тебе забере і віддасть до притулку», однак при цьому посилалась на те, що її дії були направлені на те, щоб дитина мала інформацію про свого батька для реалізації свого права на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Крім визнання цих обставин в судовому засіданні зазначені обставини підтверджуються і письмовим клопотанням ОСОБА_2 про допит неповнолітніх свідків. В зазначених клопотаннях в запитаннях до неповнолітніх свідків ОСОБА_2 викладає відомі саме їй обставини з питаннями і поясненнями до неповнолітньої ОСОБА_5, в яких вона викладає причини розпаду сім'ї ОСОБА_3, визначає винною в руйнуванні цієї сім'ї ОСОБА_1 , розповідає про спір яких існує між батьками неповнолітньої в даний час , розповідає про правові наслідки позбавлення батьківських прав. Таке втручання в життя неповнолітньої ОСОБА_5 розцінюється судом, як діяння, що викликають у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку її матері, спричиняють невпевненість, нездатність захистити себе від втручання незнайомої дорослої особи, яка в громадському місці нав'язує інформацію, яку дитина не шукає, яка нав'язує отримати речі, зокрема фотографії, які дитина не бажає отримувати.

Беручи до уваги вказане, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, необхідно видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 шляхом заборони ОСОБА_2 контактувати з неповнолітньою ОСОБА_5, особисто і через третіх осіб, оскільки зазначені заходи будуть відповідати інтересам заявника та найвищим інтересам дитини і таких заходів цілком достатньо для подальшого запобігання ризикам психологічного насильства щодо неповнолітньої дочки заявника.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про видачу обмежувального припису в частині заборони ОСОБА_2 наближатись на відстань меншу ніж 100 м до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування ОСОБА_5, та заборони ОСОБА_2 вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_5, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не підлягають до задоволення.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст.350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Комсомольська, Полтавської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3.

Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н контактувати з неповнолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, особисто і через третіх осіб.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Обмежувальний припис видати строком на шість місяців.

Судові витрати по справі віднеси на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім'я заявника: ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_1.

Повне ім'я заінтересованої особи: ОСОБА_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_5, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4.

Повне ім'я заінтересованої особи: ОСОБА_3, адреса місця проживання: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_2.

Повна назва заінтересованої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, адреса місця знаходження: 39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 24

Суддя підпис Т.О. Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О. Куц