Справа № 216/1791/17
провадження №2/216/1824/19
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, -
14.04.2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.
Заяву обґрунтовано тим, що Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз», Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.
Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира за зазначеною адресою устаткована газовою плитою та газовим водонагрівачем, яка згідно з актом від 09.07.2015 р.відключені від газопостачання шляхом опломбування пломбами № С23076732 та № С23076733 з причини заборгованості (акт додається).
В підпункті 2 пункту 1 глави 2 Розділу XI Кодексу, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання.
Відповідно п. 2 глави 3 Розділу XI Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців).
20.12.2016 року за адресою Відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено Акт про порушення №5847, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме «Несанкціоноване відновлення газопостачання. Зрив пломби з ГО. Газом користуються».
19.01.2016 року Позивачем було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв Відповідача за період з дня припинення газопостачання до дня виявлення порушення.
Так, згідно акта про порушення від 20.12.2016 року Відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 20.06.2016 року по 20.12.2016 року в розмірі 3140,98 грн.
Боржнику в установленому порядку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого)об`єму та обсягу природного газу і його вартості, однак сплата боргу не здійснена.
На момент подачі позовної заяви договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено.
Виходячи з викладеного, просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , заборгованість на користь ПАТ «Криворіжгаз» в сумі 3140,98 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі та просить суд винести рішення на користь позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що Відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира за зазначеною адресою устаткована газовою плитою та газовим водонагрівачем, яка згідно з актом від 09.07.2015 р.відключені від газопостачання шляхом опломбування пломбами № С23076732 та № С23076733 з причини заборгованості (акт додається).
В підпункті 2 пункту 1 глави 2 Розділу XI Кодексу, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання.
Відповідно п. 2 глави 3 Розділу XI Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців).
20.12.2016 року за адресою Відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено Акт про порушення №5847, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме «Несанкціоноване відновлення газопостачання. Зрив пломби з ГО. Газом користуються».
19.01.2016 року Позивачем було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв Відповідача за період з дня припинення газопостачання до дня виявлення порушення.
Так, згідно акта про порушення від 20.12.2016 року Відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 20.06.2016 року по 20.12.2016 року в розмірі 3140,98 грн.
Боржнику в установленому порядку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого)об`єму та обсягу природного газу і його вартості, однак сплата боргу не здійснена.
На момент подачі позовної заяви договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідача ОСОБА_2 , заборгованість на користь ПАТ «Криворіжгаз» в сумі 3140,98 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.11, ст.15, ст.16, ст.264, ст.509, ст.526, ст.527, ст.530, ст.610, ст.625 Цивільного кодексу України, пп.2 п.1 гл. 2 розділу ХІ, п.2 гл. 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, ст.64, ст.67, ст.68 Житлового кодексу України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя : М. В. Бутенко