КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 758/3005/18

провадження № 22-ц/824/5221/2019

02 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Дуці В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року у складі судді Гребенюка В.В.,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь в рахунок вартості належної йому Ѕ частки автомобіля марки (моделі) PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2, грошову компенсацію у розмірі 199 850 грн.

Посилався на ті підстави, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 11 листопада 2011 року.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року шлюб між ними було розірвано.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 ними було набуто у власність автомобіль марки (моделі) PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2.

Відповідно до висновку оцінювача від 21 лютого 2018 року вартість Ѕ частки вказаного автомобіля становить 199 850 грн.

Відповідач ОСОБА_3 за один день до розірвання шлюбу, з метою уникнення поділу вищевказаного автомобіля, перереєструвала його на нового власника на підставі договору купівлі-продажу №8043/2016/178374 від 09.11.2016 р., укладеного в ТСЦ 8043 РСЦ МВС в м Києві.

Оскільки спільний автомобіль було продано відповідачем в період, коли подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже не проживали разом, не вели спільного господарства, не підтримували шлюбних відносин, грошові кошти не були поділені між подружжям та/або використані в інтересах сім'ї, просив стягнути з відповідача в рахунок належної йому Ѕ частки транспортного засобу грошову компенсацію в розмірі 199 850 грн, виходячи з його ринкової вартості.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 рокупозов задоволено.

В порядку поділу майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість частини автомобіля PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 199 850 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 рокута ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на ті підстави, що оцінка автомобіля була проведена вже після його продажу, без фактичного огляду транспортного засобу та без врахування його технічного стану. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 09.11.2016 р. вказаний автомобіль було продано за 149 000 грн.

Необґрунтована відмова суду першої інстанції у допиті свідків позбавила її можливості спростувати висновок експерта-оцінювача в частині визначення вартості автомобіля.

Судом також не здійснено аналізу позиції відповідача щодо врахування при поділі майна боргів подружжя та правовідносин за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Договори позики, купівлі-продажу від 16.08.2008 р., кредиту та договору застави, які її представник просив долучити до матеріалів справи, свідчать про те, що у подружжя, крім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених коштів автомобіль, виникло зобов'язання у вигляді повернення позиченої грошової суми.

Відмова у допиті свідків позбавила її можливості надати докази щодо укладення договору позики та підтвердити обставини, які стосуються порядку повернення позики та цілей, на які були витрачені зазначені кошти.

Також зазначила, що по справі не була забезпечена гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, як це передбачено п. 6 ч.2 ст. 129 Конституції України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначив, що у разі незгоди з висновком експерта щодо вартості автомобіля відповідач мала можливість провести експертизу та надати відповідний висновок.

Необґрунтованим є посилання відповідача на ту обставину, що судом не надано оцінки наявності боргів у подружжя.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання про допит свідків була направлена на забезпечення розумності строків розгляду справи та унеможливлення зловживання сторонами процесуальними правами.

Той факт, що судові засідання відбулись, підтверджено протоколами судового засідання. Відсутність носіїв з відповідними технічними записами не протягнуло за собою ухвалення незаконного рішення та не порушило прав відповідача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Бевз В.В. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ходак В. В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами і додатково поданими доказами, допитавши свідка ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1,був спільним сумісним майном подружжя, відповідач ОСОБА_3 09.11.2016 року здійснила його відчуження без згоди позивача під час їх окремого проживання, доказів того, що кошти отримані від продажу автомобіля були використані в інтересах сім'ї та на її потреби відповідач суду не надала, таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошова компенсація вартості 1/2 частини проданого автомобіля у розмірі 199 850 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що автомобіль PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, набутий в період шлюбу за спільні кошти подружжя, а тому цей автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та відноситься до неподільних речей.

Судом першої інстанції, на підставі висновку експерта оцінювача ТОВ "Експерт-Альянс" А. М. Димури щодо ринкової вартості автомобіля PORSCHE CAYENNE, тип - легковий Універсал-В, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, встановлено, що станом на 21 лютого 2018 року вартість вказаного автомобіля становила 399 700 грн.

Судом, на підставі відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 02.02.2018 р встановлено, що станом на 26.01.2018 року транспортний засіб PORSCHE CAYENNE, 2005 року випуску, перереєстрований на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ на гр. ОСОБА_8, на підставі договору купівлі-продажу №8043/2016/178374 від 09.11.2016. Дата перереєстрації 09.11.2016 р.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв'язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на спільне майно.

Встановивши, що спірний транспортний засіб PORSCHE CAYENNE, 2005 року випуску, є спільним майном подружжя, відчужено відповідачем без згоди іншого подружжя, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля у сумі 199 850 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що оцінка вказаного майна була проведена вже після його продажу та без врахування його технічного стану, є необґрунтованими.

Належних та допустимих доказів на спростування визначеної у висновку експерта оцінювача ТОВ "Експерт-Альянс" ринкової вартості спірного автомобіля на час розгляду справи відповідачем не надано.

Доказів на підтвердження проведення оцінки вказаного транспортного засобу на момент його продажу матеріали справи також не містять.

З огляду на допущенні порушення судом першої інстанції в частині необґрунтованої відмови у допиті свідків, судом апеляційної інстанції відповідачу була надана можливість реалізувати своє право на надання відповідних доказів, проте своїм правом остання не скористалась, доказів на підтвердження вартості спірного майна, яке було нею продано, не надала.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов'язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов'язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року №6-539цс16.

На підтвердження тієї обставини, що придбання автомобіля PORSCHE CAYENNE, 2005 року, та погашення кредиту за автомобіль Honda CIVIK, було здійснено за рахунок позичених у ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 250 000 грн, суду надана копію розписки від 26 липня 2012 р., яка містить відмітку про повернення грошових коштів в повному обсязі 25.06.2017 р. (а.с.141).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила факт укладення договору позики та мету отримання відповідачем грошових коштів - придбання автомобіля PORSCHE CAYENNE, 2005 року та погашення кредиту за договором кредиту, укладеним з ОСОБА_2

Остання також підтвердила, що позичені грошові кошти були повернуті їй в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За умов набуття майна у власність за рахунок позичених коштів у особи, крім права спільної сумісної власності на придбане майна, виникає також і зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, оскільки договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Разом з тим, позовних вимог про розподіл боргових зобов'язань, які були виконані відповідачем особисто після припинення шлюбних відносин по справі заявлено не було.

Матеріали справи також не містять розрахунку суми повернутих відповідачем особисто коштів в рахунок виконання спільного боргу подружжя, який міг би бути врахований судом при поділі майна.

За відсутності доказів, які у своїй сукупності давали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, правові підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення по суті пред'явленого позову відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Допущені судом першої інстанції порушення в частині незабезпечення збереження звукозапису судового засідання не призвело до порушення прав відповідача на подання доказів, їх дослідження, доведення перед судом їх переконливості. Останнє також не може бути розцінено, як створення перешкод в обґрунтуванні правової позиції відповідача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк