справа №619/55/19
провадження №2/619/419/19

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що квартира, у якій вона проживає та має місце реєстрації разом з відповідачем ОСОБА_2, який є її сином та ОСОБА_3 (ОСОБА_2 до шлюбу) ОСОБА_4, яка є донькою - не є приватизованою (копія ордеру на житлове приміщення №610 від 09.08.2006 року). Дану квартиру 2006 році отримав чоловік позивача - ОСОБА_5, який помер 11 вересня 2007 року.Відповідач по справі - ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному вище житловому приміщенні. Однак, не дивлячись на свою реєстрацію уквартирі, відповідач з вересня 2016 року не проживає у ньому та фактично проживає за іншою адресою,яка позивачу не відома, що підтверджується актом, який складено 07.12.2018 року депутатом Солоницівськоїселищної ради Дергачівського району Харківської області у присутності свідків. Відповідач не приймає участі в утриманні квартирикомунальні послуги - не сплачує. Його особисті речі у квартирі - відсутні.Відносини позивача з сином зіпсувалися з весни 2016. Основною причиною по визнанню відповідача таким, що втратив право на проживання є та обставина, що через реєстрацію відповідача позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги. Крім того, в звязку з реєстрацією відповідача у квартирі почали виникати складнощі у оформленні субсидії.
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання не з?явилася, була повідомлена своєчасно та належним чином.
Селищним головою Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області надано до суду клопотання з проханням розглянути справу за відсутності їх представника за наявними у справі доказами.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно наданих позивачем, ОСОБА_1 документів, квартира, у якій вона проживає та має місце реєстрації разом з відповідачем ОСОБА_2, який є її сином та ОСОБА_3 (ОСОБА_2 до шлюбу) ОСОБА_4, яка є донькою - не є приватизованою, що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення №610 від 09.08.2006 року.
Дану квартиру 2006 році отримав мій чоловік - ОСОБА_5, який помер 1 і вересня 2007 року ( копія свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №134521 додається в якості додатка до позовної заяви ) на нашу сім ю.Відповідач по справі - ОСОБА_2 - є моїм сином, що підтверджуєтьсязаписом в моєму паспорті громадянки України серії АС №373604 виданого 18 грудня 2009 рокуСолоницівським відділом міліції Дергачівського РВ ГУМВД України в Харківській області, тазареєстрований у вказаному вище житловому приміщенні. Однак, не дивлячись на свою реєстрацію уквартирі, відповідач з вересня 2016 року не проживає у ньомуГ а фактично проживає за іншою адресою,яка мені не відома, що підтверджується актом, який складено 17.12.2018 року депутатом Солоницівськоїселищної ради Дергачівського району Харківської області V присутності свідків
Квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у 2006 році отримав чоловік позивача - ОСОБА_5, який помер 11 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №134521.
Відповідач по справі - ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному вище житловому приміщенні.
Згідно акту, який складено 07.12.2018 року депутатом Солоницівськоїселищної ради Дергачівського району Харківської області у присутності свідків, відповідач з 14 вересня 2016 року не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. В помешканні особисті речі відсутні.
Як вказує позивач, відповідач не приймає участі в утриманні квартирикомунальні послуги - не сплачує. Його особисті речі у квартирі - відсутні.Відносини позивача з сином зіпсувалися з весни 2016. Основною причиною по визнанню відповідача таким, що втратив право на проживання є та обставина, що через реєстрацію відповідача позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги. Крім того, в звязку з реєстрацією відповідача у квартирі почали виникати складнощі у оформленні субсидії.
Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача свідчить про те, що він добровільно залишив спірне житлове приміщення.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Так, відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в належному позивачу житловому приміщенні залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська