Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року

м. Шаргород

справа № 369/9819/18

провадження №2/152/203/19

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Соколовської Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом приватного підприємства «Ліком» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

I. Виклад позицій позивача та відповідача.

ПП «Ліком» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення боргу.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2017 між ПП «Ліком» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір поставки № 318, згідно якого ПП «Ліком» зобов`язувалось поставляти відповідачу товари народного споживання на умовах DDP, або EXW, або FCA (в редакції міжнародних правил «ІНКОТЕРМС» 2010 року) в залежності від узгодженого сторонами замовлення, а ОСОБА_1 зобов`язувався приймати їх та оплачувати на умовах зазначеного договору. На виконання умов договору №318 від 15.12.2017 ПП «Ліком» у період з 15.12.2017 по 11.05.2018 включно поставив ОСОБА_1 товари на загальну суму 21 663,12 грн, а відповідач за вказаний період перерахував на розрахунковий рахунок ПП «Ліком» 12911,86 грн. За поставку товарів, здійснених 30.03.2018 за видатковими накладними Лк-0067239 на суму 2390,78 грн та Лк-0067256 на суму 7330,48 грн, строк оплати яких минув 14.04.2018, утворилась заборгованість на загальну суму 8 721,26 грн. Відповідачу пред`являлась вимога про погашення боргу за договором поставки, яка ним залишена без належного реагування, у зв`язку з чим за 96 днів простроченої заборгованості в період з 06.05.2018 по 09.08.2018 пеня за прострочення виконання зобов`язань становить 786,59 грн, проценти за користування коштами складають 917,52 грн.

ПП «Ліком» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 10 425,37 грн, з яких: 8 721,26 грн - борг за поставлені товари, 786,59 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язань, 917,52 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами, а також судовий збір в розмірі 1762 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв і клопотань від учасників справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 09 годину 05 квітня 2019 року, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України.

Вказаною ухвалою суду відповідачеві ОСОБА_1 запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.100).

Ухвалу суду від 18 березня 2019 року направлено на адресу відповідача, яку він отримав 22.03.2019 (а.с.103).

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення позивачеві ПП «Ліком» повідомлення про дату, час і місце судового розгляду, 05.04.2019 розгляд справи відкладено на 09 годину 10 травня 2019 року (а.с.104).

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що між Приватним підприємством «Ліком» в особі директора Войцеха В.І. та ОСОБА_1 15.12.2017 укладено договір поставки № 318 (а.с.8).

Відповідно до п.1.1. Договору, ПП «Ліком» зобов`язувалось поставляти ОСОБА_1 . товари народного споживання на умовах DDP, або EXW, або FCA (в редакції міжнародних правил «ІНКОТЕРМС» 2010 року) в залежності від узгодженого сторонами замовлення, а відповідач зобов`язувався приймати їх та оплачувати на умовах зазначеного договору (а.с.8).

Ціни на товари та загальна суму кожної поставки вказуються у видаткових накладних (рахунках), по яким вони видаються (п.3.1. Договору поставки від 15.12.2017) (а.с.8).

Згідно п 3.2. Договору за поставлені товари Ратушняк В.В. зобов`язувався сплатити ПП «Ліком» грошові кошти протягом 14 днів з дня поставки у розмірі, що зазначений у видатковій накладній (рахунку), на підставі якої (якого) поставляється товар (а.с.8).

На виконання умов договору поставки №318 від 15.12.2017 позивач у період з 15.12.2017 по 11.05.2018 включно поставив відповідачу товари на загальну суму 21 633, 12 грн, що підтверджується видатковими накладними: №Лк-0483103, №Лк-0483279 від 15.12.2017, № Лк-0014049 від 19.01.2018, №Лк-0023045, №Лк-0023536 від 01.02.2018, №Лк-0040202, №Лк-0040249 від 23.02.2018, №Лк-0067239, №Лк-0067256 від 30.03.2018 (а.с.20-33).

У період з 15.12.2017 по 05.05.2018 відповідач ОСОБА_1 перерахував на розрахунковий рахунок ПП «Ліком» 12 911, 86 грн. за поставки здійсненні 15.12.2017, 19.01., 01.02., 23.02.2018, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів: №237598 від 09.01.2018, №237639 від 18.01.2018, №237845, №237846 від 24.01.2018, №238255 від 19.02.2018, №238383 від 22.02.2018, №238462, №238463 від 27.02.2018, №238702 від 22.03.2018, №238903, №238974, №238975 від 06.04.2018, №239345 від 05.05.2018 (а.с.34-46).

За поставки товарів, здійсненні 30.03.2018 за видатковими накладними Лк-0067239 на суму 2390,78 грн. та № Лк-0067256 на суму 7330,48 грн, строк оплати яких минув 14 квітня 2018 року, утворилась заборгованість на загальну суму 8721,26 грн., що підтверджується актами звірки взаєморозрахунків (а.с.47,48).

Відповідно до п.4.3 договору поставки від 15.12.2017 за прострочення поставлених товарів ОСОБА_1 сплачує ПП «Ліком» пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несплаченої в строк суми - за кожен день прострочення платежу. Сторони відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановили, що за порушення грошового зобов`язання відповідач на вимогу позивача зобов`язаний сплатити 40% річних.

За згодою сторін нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п.4.5. Договору поставки).

Відповідач ОСОБА_1 добровільно заборгованість ПП «Ліком» не відшкодував.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (ч.2 ст.11 ЦК України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст. 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст.628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

VІ. Висновки суду

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору поставки від 15.12.2017, то право ПП «Ліком» на відшкодування боргу за поставлені товари порушено і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Ліком» боргу в розмірі 10 425,37 грн., що становить суму основного боргу за поставлені товари та пеню і проценти за користування чужими коштами.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПП «Ліком» сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 13 Конституції України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 76-81, 83, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов приватного підприємства «Ліком» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Ліком» (р/р4281 МФО 300528, в АТ «ОТП Банк». від. «Відрадне» м. Київ) 10425 (десять тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 37 коп., з яких 8 721,26 грн - борг за поставлені товари, 786,59 грн. - пеня за прострочення виконання зобов`язань, 917,52 грн. - відсотки за користування чужими коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Ліком» (р/р4281 МФО 300528, в АТ «ОТП Банк». від. «Відрадне» м. Київ) судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

Повне ім`я (найменування) cторін:

позивач - приватне підприємство "Ліком", 03124, м. Київ провулок Радищева, 3, ідентифікаційний код 30638249;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 24.03.2003.

Рішення складено та підписано суддею 10.05.2019.

Суддя: Т.О. Соколовська