Провадження № 2/752/590/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліко-житлосервіс", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття.

В обгрунтування своїх позовних вимог вона посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 23 серпня 2015 року відбулося залиття. Згідно акту ТОВ "Ліко-житлосервіс" від 14.09.2015 р. причиною цьому є вихід з ладу сантехнічного обладнання у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 . Позивач неодноразово зверталася до мешканців вказаної квартири для вирішення питання компенсації матеріальних збитків, однак її намагання були безрезультатними. Згідно кошторису будівельної організації ТОВ "Проектбуд плюс" відновлювальні роботи належної позивачу квартири після її залиття становить 16 415 грн.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 16 415 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 21 600 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 136 т.1)

15 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заперечення проти позову. (а.с. 146 т.1) Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до нього, оскільки квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2015 р., якою визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у справі між ними про поділ майна подружжя.

У травні 2018 року ОСОБА_1 подала до суду доповнення до позовної заяви. (а.с. 206 т.1) Зазначає, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачам на праві спільної часткової власності в рівних частках. Просить солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 415 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 21 600 грн. на відшкодування моральної шкоди.

24 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 224 т.1) Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки він з 2009 року не проживає у квартирі АДРЕСА_2 та з 05.11.2013 р. він знятий з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 Він з 2009 року не проживає у даній квартирі, а тому є неналежним відповідачем.

Третя особа - ТОВ "Ліко - житлосервіс" в судове засідання не забезпечило явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду на дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08 червня 2004 року Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). (а.с. 16 т.1)

Вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках.

На даний час відповідач ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2015 р., якою визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі між ними про поділ майна подружжя. (а.с. 148 т.1)

Інша 1/2 частина вказаної квартири належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, укладеного 26 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Симоненко І.М. (а.с. 109 т.1)

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У позовній заяві зазначено, що 23 серпня 2015 року з вини мешканців, які проживають поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2, відбулося залиття квартири НОМЕР_4 .

У матеріалах справи міститься акт комісії ТОВ "Ліко - житлосервіс" від 14 вересня 2015 року, з якого вбачається, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок виходу з ладу сантехнічного обладання у ванній ккімнаті квартири НОМЕР_5 , про що повідомили власнику квартири НОМЕР_5 , перекривши холодне та гаряче водопостачання. на час складення акту до ТОВ "Ліко - житлосервіс" з заявою про залиття квартири звернулись мешканці квартири НОМЕР_4 , в якій було залито у кімнаті № 1 стіну частково ( 2 кв.метри), оздоблену шпалерами, та у кімнаті № 2 стіну частково (2 кв.метри), що також оздоблена шпалерами. (а.с. 17)

Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача стосовно вини в залитті квартири. Заперечення відповідача ґрунтуються лише на його поясненнях.

Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача ОСОБА_3 , яка в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 2009 року. З 05.11.2013 р. він знятий з реєстрації за вказаною адресою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2015 р. припинено його право власності на 1/2 частку вказаної квартири. За таких підстав, ОСОБА_2 є неналежним відповдачем у справі.

На підтвердження своїх доводів щодо дійсного пошкодження майна від залиття, позивач надала суду кошторис будівельної організації ТОВ "Проектбуд плюс", згідно якого вартість ремонтно - будівельних робіт, що виникли внаслідок залиття, складає 13 679 грн. (а.с. 18 т.1)

У судовому засіданні учасники судового розгляду не вважали за необхідне призначення судової експертизи для визначення розміру майнової шкоди.

За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем локальний кошторис.

Стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає 13 679 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Позивач також просить суд стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 21 600 грн.

Така вимога позивача ґрунтується на законі.

Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що в результаті залиття частини квартири з вини відповідача, позивач зазнала душевних страждань, оскільки вона отримала негативні емоції та переживає з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права.

Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає 1 698,03 грн. судового збору за задоволені вимоги майнового та немайнового характеру.

Керуючись ст. 23, частинами 1, 2 ст. 1166 та 1167 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліко-житлосервіс", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 13 679 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1 698,03 грн. судових витрат.

В іншій частині пзовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: