Справа № 316/1281/14-ц
Провадження № 6/316/14/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Куценко М.О.,

за участі секретаря судового засідання: Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодар Запорізької області цивільну справу за поданням головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, співвласники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення часки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В :

22.03.2019 року головний державний виконавець Енергодарського МВ ДВС ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним поданням, в обґрунтування якого вказує, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №44075333 з примусового виконання виконавчого листа №316/1281/14ц від 24.06.2014 року, виданого Енергодарським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку.

17.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Починаючи з серпня 2015 року державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії, в тому числі щодо перевірки майнового стану боржника, але у боржника відсутні джерела доходу, про що надані відповідні довідки.

Боржнику та іншим особам належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки боржник не виконує рішення суду, державний виконавець, з метою подальшого примусового виконання виконавчого провадження, просить визначити частку майна боржника - ОСОБА_2 у квартирі, що належить йому на праві спільної сумісної власності з іншими особами.

В судове засідання сторони не зявилися.

Державний виконавець Кулбаєва Ю.Г. надала письмову заяву про розгляд подання без її участі, вимоги подання підтримує та просить суд його задовольнити (а.с.78).

Стягувач ОСОБА_3 надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, подання державного виконавця підтримує, просить суд його задовольнити (а.с.77).

Інші учасники процесу причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 17.07.2014 року відкрито виконавче провадження № 44075333 на підставі виконавчого листа № 316/1281/14-ц виданого 24.06.2014 року Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку (а.а.30 зворот.).

Боржник ОСОБА_2 аліменти на дитину не сплачує, у звязку з чим, станом на 01.03.2019 рік наявна заборгованість у розмірі 114814,98 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.48).

В ході примусового виконання, 12.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника (а.с.46-47).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.41-42) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.45).

Положеннями ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Як вбачається при примусовому виконанні судового рішення державним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2014, та у боржника відсутнє майно та грошові кошти для погашення заборгованості в повному обсязі.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, що є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов'язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника ОСОБА_2 в спільному майні з іншими особами, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як 1/5. Суд в цьому випадку виходить з того, що під час розгляду подання боржником не було доведено іншого, а саме що частки в спільному майні є іншими.

З урахуванням зазначеного, подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, співвласники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення часки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) у квартирі АДРЕСА_3, що належить йому на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як 1/5 частку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя М. О. Куценко