Справа № 545/241/19
Провадження № 2/545/364/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

за участю секретаря Кудря А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: НОМЕР_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Разом з нею, у будинку зареєстровані, її доньки - ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2004 р .н . та колишній чоловік - ОСОБА_2 , 1969 р.н. відповідно до довідки виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за №2460 від 06.12.2018 року.

Однак, ОСОБА_2 , 1969 р.н . не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено Акт обстеження будинку та встановлення факту відсутності проживання осіб та відсутності особистих речей комісією в складі депутата Терешківської сільської ради Полтавського району Кожем`як Лесі Анатоліївни та сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Обстеженням встановлено, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 4 (чотири особи): ОСОБА_1 , 1981 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2004 р.н. та ОСОБА_2 , 1969 р.н.

Також було встановлено, що ОСОБА_2 , 1969 р.н . попри реєстрацію, в будинку на даний час не проживає, особистих речей не має, спальних місць та інших ознак, які вказують на фактичне проживання також не має.

Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Враховуючи вище наведене, вважає, що ОСОБА_2 1969 р . н . втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення.

В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав його задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи, а саме копія оголошення на сайті «Судова влада».

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: НОМЕР_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Разом з нею, у будинку зареєстровані, її доньки - ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2004 р .н . та колишній чоловік - ОСОБА_2 , 1969 р.н. відповідно до довідки виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за №2460 від 06.12.2018 року.

Однак, ОСОБА_2 , 1969 р.н . не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено Акт обстеження будинку та встановлення факту відсутності проживання осіб та відсутності особистих речей комісією в складі депутата Терешківської сільської ради Полтавського району Кожем`як Лесі Анатоліївни та сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Обстеженням встановлено, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 4 (чотири особи): ОСОБА_1 , 1981 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2004 р . н. та ОСОБА_2 , 1969 р.н.

Також встановлено, що ОСОБА_2 , 1969 р . н. будучи зареєстрованим в будинку на даний час не проживає, особистих речей не має, спальних місць та інших ознак, які вказують на фактичне проживання також не має.

Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_2 1969 р . н . втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «..кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Право приватної власності є непорушним».

Згідно змісту ст.. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном..

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не можу бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Оскільки, за вище вказаною адресою відповідач не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховується за них, чим об`єктивно порушуються його права, тому позивач звернувя за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім`ю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405; ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім і власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України право на житлове приміщення за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є: право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки відповідач у будинку належному позивачу не проживає понад один рік, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, а отже вважається такими, що втратив право користування будинком.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 405 ЦК України, ст.ст.72, 168, 169 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій