Провадження № 2/752/2271/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12.04.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15 серпня 2017 р. поблизу буд. № 57-А по вул. Саксаганського в м. Києві трапилося ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/1576955, виданого АСК «ОМЕГА». Автомобіль «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди був застрахований за договором добровільного страхування, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Провідна». З метою отримання відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яка здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 56 122,80 грн. З огляду на те, що внаслідок відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» шкоди, заподіяної ОСОБА_2, право позивача на отримання страхового відшкодування від АСК «Омега» перейшло до ПрАТ «СК «Провідна», АСК «Омега» відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що відповідно до Акту виконаних робіт від 20 березня 2018 року загальна вартість відновлення транспортного засобу «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 95 641,00 грн., таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягнення різниця між 95 641,00 (фактично завданою шкодою) - 56 122,80 грн. (страхове відшкодування) = 39 518,20 грн.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 39 518,20 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 28)

Відзив на позовну заяву не надійшов.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 серпня 2017 р. поблизу буд. № 57-А по вул. Саксаганського в м. Києві трапилося ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль марки Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 (а.с 6)

Постанова є чинною.

Відповідно до Акту виконаних робіт від 20 березня 2018 року загальна вартість відновлення транспортного засобу «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 95 641,00 грн. (а.с. 12)

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована АСК «Омега» на підставі полісу № АК/1576955 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів.

Автомобіль «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди був застрахований за договором добровільного страхування в ПрАТ «СК «Провідна».

З метою отримання відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Nissan Leaf» державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яка здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 56 122,80 грн.

Позивач зазначає, що АСК «Омега» відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування з огляду на те, що внаслідок відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» шкоди, заподіяної ОСОБА_2, право позивача на отримання страхового відшкодування від АСК «Омега» перейшло до ПрАТ «СК «Провідна».

Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позивач посилався на те, що з відповідача підлягає стягнення різниця між фактичною завданою шкодою та страховим відшкодуванням, як з винної особи заподіювача шкоди.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до правових висновків викладених в постановах Верховного Суду у справі №595/215/17 від 23.07.2018, № 469/1021/15-ц від 06.06.2018 з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Норми статей 1166, 1187, 1188 ЦК України передбачають презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні джерелом підвищеної небезпеки шкоди не покладається, він лише повинен довести факт завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними діями або бездіяльністю, її розмір та наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою. Правовою підставою покладення на відповідача відповідальності за заподіяну майнову чи моральну шкоду є доведення факту завдання шкоди і того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Доведення цих обставин відбувається на загальних підставах.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК Украни, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робі, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування, як з винної особи заподіювача шкоди.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Керуючись статтями 12, 14, 23, 511, 636, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Біла Церква Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 39 518,20грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 704,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: