Справа № 530/467/19
Номер провадження 2/530/524/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2019 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштова адреса: м.Полтава, вул.Фруктова, 69 до ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Зіньківський район, с.Батьки про визнання права та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштова адреса: м.Полтава, вул.Фруктова, 69 звернулися в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Зіньківський район, с.Батьки про визнання права та зобов"язання вчинити дії.

В судове засідання позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, не з»явилися, але направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача, ОСОБА_12сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі і просить розгляд справи провести без його участі.

Суд вирішив за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України: Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, враховуючи місцезнаходження, позов предявляється за правилами виключної підсудності до Зіньківського районного суду Полтавської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об»єктивність і неупередженість: керує ходом судового процессу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз»яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов»язки, неслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процессу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов»язків.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі докозам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст.10 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування роз'яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 статті 124 Конституції України «...Юрисдикція судів поширюється на будь- який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також: інші справи...».

Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України «...кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу...».

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що «...Коэюна особа має право в порядку, встановленому цим. Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів...».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, в силу наведеної ст. 30 ЦПК України звернулися до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовними вимогами про визнання права на земельні частки (паї), які розташовані на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, визначивши відповідачем ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області (далі за текстом - відповідач, сільська рада), оскільки у її віданні перебувають землі запасу, створені під час передачі земель у колективну власність, та вона є органом місцевого самоврядування, який має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, що визначено розясненнями Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України «Практика розгляду судами земельних спорів» від 01.09.2003 року та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, а також з 01.01.2019 року - з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Визначаючи підсудність даного спору місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства, враховую положення п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, а саме: «...Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено що, на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29.01.1996 року Колективному сільськогосподарському підприємству імені ОСОБА_14 було передано у колективну власність 3 774,5 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення ОСОБА_12 сільської ради народних депутатів від 07.06Л 995 року № 4.

Додатком № 1 до Державного акта ПЛ № 15 визначено «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», що мають право на земельну частку (пай).

У свою чергу Розпорядженням голови Зіньківської райдержадміністрації № 130 від 09.04.1997 року громадянам за наведеним списком було видано сертифікати на право на земельну частку (пай), але позивачі такі сертифікати не отримали.

Хоча позивачі, були членами Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території с Батьки Зіньківського району Полтавської області, що вбачається з відомостей наданих позивачами трудових книжок, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, прийнята в члени колгоспу 17.04.1993 року (згідно протоколу № 10 від 17.07.1993 року), у списку № 54; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, прийнятий в члени колгоспу 06.09.1982 року (згідно протоколу № 21 від 15.10.1982 року), у списку № 116; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, прийнята в члени колгоспу 19.05.1982 року (згідно протоколу № 14 від 28.05.1982 року), у списку № 117; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, прийнята в члени колгоспу 18.02.1981 року (згідно протоколу № 2 від 30.06.1981 року), у списку № 123; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, прийнята в члени колгоспу 09.11.1985 року (згідно протоколу № 4 від 28.12.1985 року), у списку № 209; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, прийнята в члени колгоспу 01.04.1990 року (згідно протоколу № 3 від 08.09.1990 року), у списку № 256; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, прийнятий в члени колгоспу 01.02.1979 року (згідно протоколу № 4 від 29.12.1979 року), у списку № 7; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, прийнята в члени колгоспу 01.02.1989 року (згідно протоколу № 1 від 11.02.1989 року), у списку № 217; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_13, прийнятий в члени колгоспу 03.01.1987 року (згідно протоколу № 1 від 31.01.1987 року), у списку № 238; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_14, прийнятий в члени колгоспу 08.12.1985 року (згідно протоколу № 2 від 05.04.1986 року), у списку № 254; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_15, прийнята в члени колгоспу 01.09.1984 року (згідно протоколу № 11 від 04.10.1984 року), у списку № 255;

Тобто на момент видачі КСП імені ОСОБА_14 державного акту на право колективної власності на землю від 29.01.1996 року, позивачі, були членами колгоспу та мали законне право на земельну частку (пай).

З приводу цього питання на момент розпаювання колгоспу позивачі зверталися до Зіньківської РДА, але їм повідомили, що їхні прізвища відсутні у списку членів КСП імені ОСОБА_14, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, що мають право на земельну частку (пай), у звязку з чим, вони не мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні було встановлено, що лише після переобрання Батьківського сільського голови, який працював на момент розпаювання КСП імені ОСОБА_14, виявилося, що насправді існує інший список членів КСП імені ОСОБА_14, доданий до Державного акта на право колективної власності на землю, що мають право на земельну частку (пай), в якому вже включені позивачів прізвища.

Зокрема, з листа Зіньківської РДА Полтавської області за вих. № 339/01-66 від 14.03.2019 року, а також з листа відділу у Зіньківському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за вих. № 223/106-19 від 15.03.2019 року позивачі довідалися, що їх прізвища були все ж таки включені до списку громадян - членів КСП, який є додатком до державного акта про право колективної власності на землю серії ПЛ № 15, виданого 29.01.1996 року КСП ім. Карла Маркса (с. Батьки Зіньківського району Полтавської області).

У свою чергу у відповідь на надіслані представником позивачів (адвокатом) адвокатські запити були отримані документи: з Відділу у Зіньківському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області копію технічної документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Карла Маркса Зіньківського району Полтавської області, в тому числі Додаток 1 до Державного акта № 1 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Карла Маркса Зіньківського району», в якому відсутні позивачів прізвища, а також інший Додаток 1 до Державного акта серії ПЛ № 15 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», в якому внесені позивачів прізвища а саме: ОСОБА_1 - № 54; ОСОБА_2 - № 116; ОСОБА_3 - № 117; ОСОБА_4 - № 123; ОСОБА_5 - № 209; ОСОБА_6 - № 256; ОСОБА_7 - № 7; ОСОБА_8 - № 217; ОСОБА_9 - № 238; ОСОБА_10 - № 254; ОСОБА_11 - № 255; копії надано.

Також з листа ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за вих. № 122/02-28 від 21.03.2019 року вбачається, що: площа земельної ділянки (паю), яка видавалася кожному члену КСП ім. Карла Маркса під час проведення розпаювання становила 4,49 умовних кадастрових гектарів; кількість нерозпайованих земельних часток (паїв) на території сільської ради невідома, бо незакінчена інвентаризація земель колективної власності та не проведена їх нормативно-грошова оцінка; виконавчий комітет ОСОБА_12 сільської ради не може надати рішення про надання дозволу на виготовлення проектної документації на земельну частку (пай) до прийняття судового рішення по заяві.

Тобто в даному випадку видно, що має місце підробка списку членів КСП імені ОСОБА_14, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15, що мають право на земельну частку (пай), у звязку з чим, позивачі були позбавлені можливості реалізувати своє законне право та своєчасно отримати у приватну власність земельні частки (паї).

Наразі КСП ім. Карла Маркса (с. Батьки Зіньківського району Полтавської області) припинило свою діяльність, правонаступником КСП було Товариство з обмеженою діяльністю «Агрофірма «Батьки» (, с. Батьки Зіньківського району Полтавської області), яке також припинило свою діяльність 17.12.2007 року, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

Частиною 1 статті 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; (Пункт «а» частини першої статті 81 із змінами, внесеними згідно із Законом № 997-У від 27.04.2007);

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

г) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІУ від 05 червня 2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно із нормами ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» № 469/97- ВР від 17.07.1997 року та статті 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1997 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути субєктом спадкування.

Статтею 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тобто на момент видачі КСП імені ОСОБА_14 державного акту на право колективної власності на землю від 29.01.1996 року, позивачі ОСОБА_1 - № 54; ОСОБА_2 - № 116; ОСОБА_3 - № 117; ОСОБА_4 - № 123; ОСОБА_5 - № 209; ОСОБА_6 - № 256; ОСОБА_7 - № 7; ОСОБА_8 - № 217; ОСОБА_9 - № 238; ОСОБА_10 - № 254; ОСОБА_11 - № 255; перебували в списку, були членами колгоспу та мали законне право на земельну частку (пай) розміром 4,46 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо...».

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч.9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об"єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ч.10 цієї статті Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Ч. 4 цієї статті - земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформаваними незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до ст. 316 ЦК України "правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею..."..

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_15 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Визнання за позивачами права власності на земельні ділянки не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб'єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, із врахуванням визнання відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, є підстави для задоволення позову.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачі поклали судові витрати на себе.

Суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ч. 4 ст. 3, ч.3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.16, ст. 328, 376, 392 Цивільного кодексу України1,2,4,7, 8,12,13,19, 30, 228-229, 258, 263-268 ЦПК , ЗУ "Про судовий збір" суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштова адреса: м.Полтава, вул.Фруктова, 69 до ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Зіньківський район, с.Батьки про визнання права та зобов"язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючою за адресою: 38164, вул. Прогонянська, 10, смт Опішня Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючій за адресою: 38164, вул. Прогонянська, 10, смт Опішня Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючий за адресою: 38160, вул. Першотравнева, 33, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючоий за адресою: 38160, вул. Першотравнева, 33, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_16, проживаючою за адресою: 38160, вул. Першотравнева, 33, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_16, проживаюча за адресою: 38160, вул. Першотравнева, 33, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючою за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_4) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаюча за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_4) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаючою за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_5) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаюча за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_5) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаючою за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_6) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаюча за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_6) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_11, проживаючим за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_7) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_11, проживаючий за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_7) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_12, проживаючою за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_8) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_12, проживаюча за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_8) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_13, проживаючим за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_9) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_13, проживаючий за адресою: 38160, с Батьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_9) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_14, проживаючим за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_10) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_14, проживаючий за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_10) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_11 (ІНФОРМАЦІЯ_15, проживаючою за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_11) право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені ОСОБА_14 на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів;

Зобовязати ОСОБА_12 сільську раду Зіньківського району Полтавської області виділити ОСОБА_11 (ІНФОРМАЦІЯ_15, проживаюча за адресою: 38160, с Лазьки Зіньківського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_11) в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території ОСОБА_12 сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів та видати правовстановлюючі документи на виділену земельну ділянку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_16

Секретар : Л.Г.Стрілець