Номер провадження 2-о/754/176/19
Справа №754/3669/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судових засідань Козловець К.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суд з заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, просять суд заяву задовольнити.

Заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити заяву та розірвати шлюб.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Суд установив, що з 15 січня 2014 року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_4, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Від шлюбу заявники мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1186.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення заявників про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 273,293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 21- розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник 1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1.

Заявник 2: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2019 року.

Суддя В.В. Бабко