Справа № 346/949/18
Провадження № 22-ц/4808/527/19
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Бойчука І.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: представника апелянта Коновала Р.О. та представника заявника ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська» про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду про забезпечення позову, постановлену суддею П`ятковським В.І. 06 лютого 2019 року в м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

27 лютого 2019 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Дельта Банк» подано позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська» про звернення стягнення на предмет іпотеки (ковальський заготівельний цех №5, розташований за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 153/К-08 від 07 березня 2008 року в сумі 5 631 024, 51 грн

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову. В обгрунтування заяви заявники зазначили, що 07 березня 2008 року між ними та ТОВ «Український промисловий банк» укладено іпотечний договір №153/Zкіп-08 від 07 березня 2008 року (основний іпотечний договір), яким забезпечувалось зобов`язання Приватної торгово-виробничої фірми «Деснянська» за кредитним договором № 153/К-08 від 07.03.2008 року, укладеного з ТОВ «Український промисловий банк» шляхом передачі в іпотеку належного їм ( ОСОБА_1 . та ОСОБА_2 .) нерухомого майна - ковальського заготівельного цеху №5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», за умовами якого новим кредитором перед Приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» та іпотекодержателем перед заявниками ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) стає ПАТ «Дельта Банк». В подальшому жодних повідомлень про відступлення прав за основним договором іпотеки та кредитним договором заявники не отримували.

В ході розгляду справи стало відомо, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвент» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 153 /Zкіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, про що ними не отримано жодного повідомлення.

Із ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості про викуп прав вимоги за основним іпотечним договором та кредитним договором, на виконання якої між ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та ТОВ «Прикарпаття вітал-авто» в особі директора ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги від 11.07.2018 року, який передбачав домовленість про викуп майнових прав за кредитним договором за ціною у розмірі 1 800 000 грн та подальше відступлення прав за основним іпотечним договором.

Із відомостей, які їм стали відомі з часу перебування справи в суді існує імовірність, що укладений договір іпотеки, який є предметом розгляду даного спору укладено із рядом порушень, як і всі похідні від нього договори, що дає підстави вважати їх недійсним.

Крім того, про підписання договору про відступлення права вимоги приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська» належним чином повідомлена не була, порядок підписання договорів було порушено, а ТОВ «РесурсТрейдЕйдженсі» взагалі не має статусу фінансової установи, тому вступило «фактором» за спірними договорами неправомірно, здійснивши передачу грошових коштів в розпорядження ТОВ «Фінансова Компанія «Інвент» взамін на право вимоги за початковим кредитним договором та основним договором іпотеки. Крім того, не маючи своїм виключним видом діяльності надання фінансових послуг ТОВ «РесурсТрейдЕйдженсі» не може виступати стороною кредитних чи факторингових правовідносин на стороні кредитора чи фактора.

У зв`язку із вказаними обставинами ними готується зустрічний позов про визнання недійсним договору іпотеки, відповідачами в якому являється ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», ТОВ «РесурсТрейдЕйдженсі», які мають змогу в будь-який момент прийняти предмет іпотеки за спірним договором у власність, що в подальшому призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

За наведених обставин просили накласти арешт на спірне майно та заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані із передачею предмета іпотеки у власність (а.с.8-12).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на ковальський заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в АДРЕСА_1 , Івано-Франківської області . Заборонено ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність.

Не погодившись з ухвалою суду представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що заява про забезпечення взагалі не містить інформації про предмет майбутнього зустрічного позову, ціну позову та пропозиції щодо зустрічного позову, а в частині ідентифікації заявників та осіб, які можуть отримати статус учасників справи, вже містила інформацію про їх статус, хоча це питання мало б бути вирішене лише під час відкриття провадження за зустрічним позовом. Тому заява мала б бути повернута заявникам, а натомість була розглянута по суті, що свідчить про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням ч.9 ст.153 ЦПК України.

Апелянт зазначає, що враховуючи те, що до іпотечного договору №153/Zкіп-08 від 07.03.2008 року, укладеного з заявниками як іпотекодавцями, 28.08.2008 року укладено договір про внесення змін та доповнень, строк позовної давності щодо визнання недійним іпотечного договору сплив 28.08.2011 року, а тому навіть за умови обгрунтованості тверджень заявників щодо обставин недійсності іпотечного договору у позові про визнання його недійсним буде відмовлено.

Також заявниками не доведено жодних обставин, згідно яких вони є заінтересованими сторонами щодо договору про відступлення прав вимоги від 16.08.2018 року. Зазначаючи в заяві про забезпечення позову інформацію про подання ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» заяви про реєстрацію права власності на предмет іпотеки до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно жодних доказів на підтвердження цього не надають.

Із наведених у заяві підстав просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити (а.с.8-12).

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу, яку вважають необгрунтованою, подану з порушенням норм процесуального права.

Зазначають, що апеляційну скаргу подано представником ТОВ «ФК «Інвент», коли ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2019 року змінено позивача ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі». Тому у зв`язку із втратою ТОВ «ФК «Інвент» процесуальної дієздатності, суду апеляційної інстанції слід закрити провадження по даній справі на підставі ч.1 п.2 ст.362 ЦПК України.

Апелянт вказує на відсутність предмету у заяві про забезпечення позову, однак такі доводи не відповідають дійсності, оскільки обгрунтуванням заяви заявниками вказано недійсність договору іпотеки від 07.03.2008 року з підстав невідповідності ч.2 ст.5 та п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку».

Позивачі обгрунтовано просили забезпечити позов, побоюючись втратити майно, оскільки ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі», не звертаючи увагу на забезпечення позову, здійснило перереєстрацію предмета іпотеки на свою користь, отриманого із значним порушенням закону, що є предметом оскарження у Коломийському міськрайонному суді. Незаконні дії апелянта та ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» призвели до втрати права власності у заявників на ковальсько-заготівельний цех. Тому ухвала про забезпечення позову є законною, а апеляційна скарга безпідставною (а.с.76-79).

У судове засідання заявник, ОСОБА_2 , представники ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, представництво апелянта товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» та заявника ОСОБА_1 забезпечено, тому апеляційний суд розглянув справу за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта та представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належав ковальсько-заготівельний цех №5 за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17539855 від 29.01.2008 року (а.с.13).

07 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» укладено кредитний договір №153/К-08 на відкриття відновлюваної лінії (а.с.17-20).

В забезпечення зобов`язання приватної торгово-виробничої фірми «Деснянська» за кредитним договором № 153/К-08 від 07.03.2008 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банку передано в іпотеку належне їм нерухоме майно - ковальсько-заготівельний цех №5, про що укладено 07 березня 2008 року іпотечний договір №153/Zкіп-08 (основний іпотечний договір) з наступним договором про внесення змін та доповнень від 27 серпня 2008 року (а.с. 17-20,25).

30.06.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим номером 2258 (договір відступлення прав № 1). Новим кредитором за договорами кредиту приватної торгово-виробничої фірми «Деснянська» та забезпечення забезпечення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стало Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

В свою чергу, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відступило право вимоги за цими договорами ТОВ «Фінансова компанія «Інвент».

16 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та ТОВ «Прикарпаття Вітал-Авто» укладено договір про відступлення права вимоги №023/18-О (а.с.26-28),

16 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та ТОВ«Ресурс Трейд Ейдженсі » укладено аналогічний договір про відступлення прав вимоги за цим кредитним договором та договором забезпечення.

17 грудня 2018 року ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» направлена вимога до приватної торгово-виробничої фірми «Деснянська» про усунення порушень за кредитним договором (а.с.31-32).

25 січня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано заяви до начальника управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна (ковальсько-заготівельного цеху) (а.с.38-40).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Інвент» задоволено, замінено ТОВ «ФК «Інвент» на ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі».

Згідно інформації, яка міститься у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у позасудовому порядку 22.01.2019 року право власності на ковальсько-заготівельний цех № 5 зареєстровано за ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі» (а.с.83). Крім цього, зазначена юридична особа набула прав орендаря земельної ділянки (а.с.84).

Задовольняючи заяву, суд виходив з положень ст.ст. 149, 151-153 ЦПК України, встановивши, що заявникам на праві власності належить на праві спільної часткової власності спірне нерухоме майно, дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову, вважаючи обгрунтованими посилання заявників на те, ними готується зустрічний позов, відповідачами в якому являються ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», ТОВ «РесурсТрейдЕйдженсі», а тому невжиття заходів забезпечення позову ПАТ «Дельта Банк» може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки вказані сторони мають можливість в будь який момент прийняти предмет іпотеки за спірним договором у власність.

З таким висновком суду апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернути до суду.

Види забезпечення позову встановлені положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України, зокрема згідно пунктів 1,2,4 та 10 позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, зокрема «рішення Шмалько проти України, п. 43» зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того cуд, вирішуючи питання про забезпечення позову має брати до уваги інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Застосування судом забезпечення позову має упереджувальний характер, який є необхідним заходом для забезпечення позивачу реального та ефективного виконання рішення суду у спорі, стороною у якому буде і останній набувач спірного майна.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і їх необхідною умовою є здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Враховуючи те, що заявниками доведено факт вибуття предмету іпотеки з їх власності шляхом реєстрації права власності у позасудовому порядку на нежитлові приміщення ковальсько-заготівельного цеху за відповідачем ТОВ «Ресурс ТрейдЕйдженсі», який на підставі останнього договору про відступлення прав вимоги за договорами явився правонаступником після кількох юридичних осіб прав за договорами кредиту та забезпечення уже під час розгляду справи судом, заявниками оспорюються договори відступлення прав вимоги, про що поданий суду відповідний зустрічний позов до відповідачів і питання про його об`єднання з первісним буде вирішуватися у судовому засіданні судом першої інстанції, про що представниками сторін надані відповідні пояснення, тому апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції з метою виключення ситуації переходу права власності у позасудовому порядку на предмет іпотеки до іншої особи питання про забезпечення позову вирішено правильно.

При тому суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо об`єднання зустрічного позову з первісним, імперативно повинен вирішити питання, яке стосується забезпечення цього позову, оскільки відповідно до пункту 13 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;2) повернення позовної заяви;3) відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи апелянта про пропуск строку позовної давності щодо оспорювання договорів стосуються застосування норм матеріального права це питання вирішується виключно під час розгляду справи по суті, а не при вирішенні питання про забезпечення позову.

Крім того, посилання апелянта щодо пропуску відповідачами процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову також не впливає на вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, а тому ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду про забезпечення позову від 06 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

І.В. Бойчук

Р.Й. Матківський