Справа № 521/7527/19
Провадження №2/521/2972/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"07" травня 2019 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 будинку не вказано). Вказує, що її матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить визнати право власності на будівельні матеріали, які були використані при будівництві прибудови літ. «д1» (місце знаходження будівлі не вказано). Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- ціна позову вказана 500 000 грн., однак не вказано та не надана оцінка спадкового майна, з якої видно про вартість спірного домоволодіння. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На даний час спірне майно коштує не менше ніж 1 000 000 грн., (при тому, що оцінка майна не надана). Тому позивачу, з урахуванням вимог ст. 185 ЦПК України, необхідно сплатити судовий збір за майновий спір у розмірі 9605 грн. А сплачено тільки 2 000 грн.

Заявник просить відстрочити сплату судового збору. Однак, документів в підтвердження свого тяжкого матеріального становища, які дають підстави для відстрочення сплати судового збору, суду не надала. Надана довідка про отримання пенсії за три місяці не може бути, на думку суду, підставою для відстрочення судового збору. Також суд враховує, що позивачка сама вказує в позові про те, що на розгляд справи необхідно витратити 20 000 грн. В листі ВССУ від 27.09.2012 року «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір"» вказано, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини

Тому, враховуючи вимоги ст. 136 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з положенням ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. На підставі зазначеного, позивачу необхідно уточнити яким чином його права спадкоємця порушуються, не визнаються або оспорюються саме відповідачем по справі, оскільки зазначена особа вказано відповідачем у справі, з врахуванням того, що за текстом позовної заяви відсутні відомості, що є інші спадкоємці, які прийняли спадщину. При тому, що згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року: відповідачами у такій справі є спадкоємці, які саме прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а саме Одеська міська рада.

Позивач вказує, що реєстрацію права власності неможливо здійснити саме власником з причин його смерті.

Однак, згідно з п. 66. Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 ( далі Порядок) для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV зі змінами державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Такі документи наявні і вони можуть бути підставою для розгляду питання про виділення в окремий об`єкт спадкової частини та подальшої реєстрації права власності у позасудовому, встановленому вище порядку.

Не вказано чому у позивача немає даних про відмову йому в реєстрації переходу права власності. А в п.6. Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, указано, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно;

Не зазначені всі докази, які підтверджують кожну обставину: немає посилання на докази, які підтверджують те, що будинок не може бути оформлений саме на померлого спадкодавця. Не указані докази, які підтверджують наявність спору між сторонами щодо визнання права на спадщину в тому числі на будівельні матеріали, а також оформлення спірного будинку. Також немає даних про відсутність згоди інших спадкоємців, чи відсутність спадкоємців, у зв`язку з чим суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі (п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

Крім того, позивачем не вказано, які перебудови були проведені в домоволодінні з 1992 року і чи відповідають вони всім необхідним будівельним нормам та правилам. Крім того немає посилання на докази того, що домоволодіння відповідає необхідним санітарним, протипожежним, технічним та будівельним нормам та стандартам для жилих будинків. Немає посилання на докази в підтвердження часу закінчення будівництва житлового будинку. При тому, що згідно технічного паспорта 2016 року ( новий паспорт не надано) в домоволодінні є самочинно збудовані приміщення.

- так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює права позивачів, саме на їх спадкове майно, при тому, що позивач до нього не звертався і його відмову суду не надав.

Немає роз`яснень з посилання на докази того, коли та кому була виділена земельна ділянка, на якій розташоване спірне нерухоме майно, чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку, коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку, чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм.

Не надано довідку про осіб, які зареєстровані в даному домоволодінні на даний час. Позивачем не роз`яснено, які правовстановлюючі документи підтверджують право на ці приміщення і якщо вони були перебудовані, то були чи ні на це відповідні дозволи, та які документи свідчать про те, що домоволодіння на даний час не є самочинно збудованим.

Не роз`яснено кому належить інша 1/2 частина домоволодіння і чому її власник не залучений до участі у справі.

В позові позивачем не вказано номер будинку по АДРЕСА_2 якого вона просить визнати право власності, як і не вказано місце знаходження прибудови літ. «д1».

В копії рішення Малиновського районного суду від 2006 року, яке надано та завірено позивачем, немає відмітки про набрання ним законної сили.

В роз`ясненнях «Про практику застосування cудами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», зробленою ВССУ 25.09.2015 року вказано, що суди вірно залишають без руху позовні заяви в яких позивачі не вказують на обставини, якими обґрунтовує наявність спору, відсутність згоди відповідача на прийняття об`єкта в експлуатацію, не надано доказів про відповідність добудови вимогам державних будівельних норм, немає посилання на докази, які визначають вартість житла.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надано відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

На виконання п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя