Справа №295/419/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій формі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сім'я фактично припинила своє існування, подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Відповідач добровільно кошти на утримання сина не дає.

Відповідач відзив не подав, позовні вимоги визнав в повному обсязі шляхом подання відповідної письмової заяви суду.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечував щодо їх задоволення.

Процесуальне право учасників процесу про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч.3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №2152 (а.с. 5).

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6)

Неповнолітній син зареєстрований та проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.7)

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, що відповідачем не заперечується, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами.

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VIII від 23.11.2018 року передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

На підставі викладеного, з метою забезпечення дотримання права неповнолітньої дитини на належне утримання, враховуючи мінімальний передбачений законодавством розмір аліментів на дитину, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за першу позовну вимогу немайнового характеру та стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. за другу позовну вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 105, 110, 181, 182 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2152.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 09.01.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на подальше проживання з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з державного бюджету судовий збір в розмірі 384,20 грн., сплачений відповідно до квитанції №95 від 09.01.2019 року (оригінал квитанції зберігається в матеріалах справи).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір 384,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: невідомий.

Суддя Л.М. Чішман