Дата документу 21.03.2019
Справа № 334/4864/18
Провадження № 2/334/819/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скачування. Позов обґрунтований наступним.

04 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис № 3556 про стягнення з позивача за несплачену в строк за Кредитним договором №ZPAARX14020083 від 09.11.2006 року заборгованості у розмірі 24296,50 грн., з яких:

заборгованість за відсотками у розмірі - 3714,07 грн.;

заборгованість з комісії - 29,95 грн.;

заборгованість з пені - 18919,31 грн.;

заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.;

заборгованість по штрафам (відсоток від суми) - 1133,17 грн.;

Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1450,00 грн.

24 листопада 2010 року на адресу позивача від ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист, відповідно до якого його було повідомлено про заборгованість за кредитним договором №ZPAARX14020083 від 09.11.2006 року, яка станом на 20.09.2010 складала 1081,70 грн. Того ж дня позивач сплатив заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

У липні 2018 позивач дізнався, що 11 грудня 2017 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 5534438 щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Швець Руслана Олеговича № 3556 від 04 травня 2017 року, та постановою від 23.08.2018 року у вищевказаному виконавчому проваджені звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме:

- без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу;

- вчинення виконавчого напису відбулося поза строками, протягом якого його можливо було вчинити;

- позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом.

В зв'язку з наведеним позивач просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому заперечив щодо можливості задоволення позовних вимог. Пояснив, що вчинений нотаріусом напис був здійснений відповідно до вимог законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії в нотаріусу не було. Зазначив, що позивач не виконав належним чином грошові зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначив, що якби позивач дійсно виконав належним чином грошові зобов'язання перед банком, то отримав би документ/довідку про одержання виконання в повному обсязі за договором, однак вищевказаний документ відсутній у позивача. Просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та копію нотаріальної справи (документів), на підставі яких був вчинений 24 травня 2017 року виконавчий напис за №3556.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що 09.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений кредитний договір, який складається зі заяви позичальника № ZPAARX14020083. У зазначеній заяві позивач погодився з тим, що умови надання споживчого кредиту, відомості про сукупну вартість кредиту роз'яснені та зрозумілі.

Судом встановлено, що 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №3556, яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору від 09 листопада 2006 року. Боржником за кредитним договором є ОСОБА_3 Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 листопада 2006 року по 23 лютого 2017 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за відсотками у розмірі - 3714,07 грн.; заборгованість з комісії - 29,95 грн.; заборгованість з пені - 18919,31 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми) - 1133,17 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1450,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 24296,50 грн.

Крім того встановлено, що постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Білокур Л.А. від 11 грудня 2017 року ВП №5534438 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №3556, виданого 24 травня 2017 року Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25746,50 грн.

Листом від 20 вересня 2010 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення з вимогою про усунення порушень за вказаним договором, а саме заборгованості, яка станом на 20.09.2010 року складає 1081, 70 грн.

Відповідно до квитанції № 61109А19Т3 від 24.11.2010 року платник ОСОБА_1 на рахунок Приватбанку надіслав кошти у розмірі 1082 грн. 00 коп. задля погашення заборгованості за кредитним договором №ZPAARX14020083 від 09.11.2006 року.

Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов'язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заборгованість була погашена ще у 2010 році, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за № 3556 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» несплачену в строк за кредитним договором №ZPAARX14020083 від 9 листопада 2006 року за період з 9 листопада 2006 року по 23 лютого грошових коштів в загальному розмірі 24296,50 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлений 21 березня 2019 року.

Суддя О.М. Гнатюк