Справа № 162/220/19
Провадження № 2/162/133/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши у підготовчому провадженні справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 19 березня 2019 року, провадження у справі відкрито 02 квітня 2019 року. Постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 02 травня 2019 року.

На призначену дату підготовчого судового засідання сторони не з'явилися, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина. У передбачений строк позивач не звернувсь до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через поганий стан здоров'я. ОСОБА_1 уже тривалий час хворіє на розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділу з больовим корінцевим синдромом. Через це він проходить періодичні медичні огляди та лікування. Крім цього, з 17 по 31 липня 2016 року позивач лікувався від гострого бронхіту.

У зв'язку з наведеним позивач просить суд визначити йому три місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 24 квітня 2019 року подано до суду письмову заяву про визнання позову.

4. Норми права, які застосував суд.

Згідно з статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності з статтею 1262 ЦК у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

5. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності з частинами третьою, четвертою статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи обґрунтування позову, наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатив 768,40 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та повним його задоволенням судом, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - стягнути з відповідача у користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 200, 206, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 три місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась по смерті ОСОБА_3.

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 рахувати з дати набрання цим рішенням законної сили.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору (квитанція терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» від 15 березня 2019 року).

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук