Номер провадження 2/754/4569/19
Справа №754/2144/19
РІШЕННЯ
Іменем України

07 травня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з позовом про зміну та зменшення розміру аліментів для визначення підсудності.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.02.2019 року підсудність даної справи визначено Деснянському районному суду м. Києва.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 року головуючим по справі №754/2144/19 визначено суддю Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розмір 1 (одного) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає наступне, 21.07.2001 року між ним та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 25.06.2014 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2015 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2014 року і до досягнення повнолітня дитини. Позивач 12.09.2018 року уклав шлюб з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та згідно довідки № 241 від 02.01.2019 року його дружина перебуває на 30 тижні вагітності. Також, позивач зазначає, що на даний час він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в тому розмірі, який було присуджено за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2015 року, у зв`язку зі зміною його сімейного стану, вагітністю його дружини, яка перебуває на його утриманні. У зв`язку з чим, просить змінити розмір аліментів шляхом їх зменшення.
Відповідача ОСОБА_2 повідомити за останньою відомою адресою не має можливості, оскільки поштові відправлення УПППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим та повертаються у зворотному напрямку. Відомості про рух справи розміщенні на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.07.2001 року між позивачем та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 25.06.2014 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2015 р. у справі № 522/24896/14-ц з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2014 року і до досягнення повнолітня дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12.09.2018 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , який був зареєстрований Малинівським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Згідно довідки № 241 від 02.01.2019 року про тимчасову непрацездатність осіб рядового і начальницького складу Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства надзвичайних ситуацій, Служби безпеки України, прикордонних військ України, податкової міліції дружина позивача ОСОБА_7 , на день видачі даної довідки, перебувала на 30 тижні вагітності.
Відповідно до довідки Міністерства оборони України Військова частина НОМЕР_1 № 787 від 10.12.2018 року позивач працює у Військовій частині НОМЕР_1 та з його заробітної плати, за період з березня 2016 року по грудень 2018 року відраховуються аліменти за виконавчим листом № 522/24896/15 від 21.05.2015 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Правовою позицією постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень.
Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що оскільки з його одруженням та вагітністю дружини змінилося його матеріальне становище, а тому він не в змозі сплачувати аліменти, в тому розмірі, який було визначено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2015 року.
У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Даючи оцінку наданим по справі доказам, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на те, що сторони рівні в обов`язку утримувати спільну дитину, відсутність відзиву від відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 159, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини - задовольнити.
Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 25 вересня 2003 в розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір 1 (одного) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду складено 07 травня 2019 року.

Суддя: О.М. Панченко