ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4789/19 Справа № 177/199/19 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року, яка постановлено суддею Суботіною С.А. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернуто заявнику у зв'язку з невиконанням вимог ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року про залишення позову без руху.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт вважає, що постановляючи ухвалу про усунення недоліків та повертаючи матеріали позову, судом не враховано, що оцінка доказів на стадії відкриття провадження недопустима. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при подачі заяви залишати заяву без руху та повертати заявнику.

На думку позивача він фактично виконав вимоги ухвали про усунення недоліків, надав відповідні пояснення, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та додатково надав виписку по особовому рахунку відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 2-3).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишено без руху з підстав не додержання вимог ст. 185 ЦПК України, а саме позивач в порушення вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК не надав доказів, які б підтверджували факт надання кредиту, встановлення ліміту та його зміни, крім того позивачем до позову додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт без конкретизації за якими умови здійснювалося кредитування відповідача. Надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали (а.с. 7).

На виконання вимог цієї ухвали позивач 20 лютого 2019 року надав заяву про усунення недоліків з додатками, а саме виписку по особовому рахунку відповідача, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.10).

25 лютого 2019 року Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області позов повернений позивачу через не усунення недоліків позовної заяви, а саме не вказано за якими умовами кредитування здійснювалося кредитування відповідача (а.с .12).

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

- найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Стаття 83 ЦПК України передбачає, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Отже, ЦПК України зобов'язує позивача подати всі наявні у нього докази разом із поданням позовної заяви. Тобто законодавець визначив час / момент подання доказів - разом із позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 31 755,71 грн., тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною справою, а тому на виконання ч.1 ст. 274 ЦПК України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, суд на виконання ст. 228, 229 ЦПК України з'ясовує обставини справи та досліджує докази після заслуховування вступного слова учасників справи

У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з дотриманням особливостей, визначених ст. 278 ЦПК України, на виконання ч. 13 ст. 7 ЦПК України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, вже при ухваленні рішення на виконання вимог ст. 264 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, зокрема роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Однією з основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін, що виражається у самостійному здійсненні учасниками справи, які мають рівні права та обов'язки, тих чи інших процесуальних дій, спрямованих на доказування/доведення чи спростування позовних вимог.

При цьому, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість може роз'яснити учасникам справи наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій.

Таким чином, не вчинення стороною процесуальної дії, як не подання позивачем доказів чи надання неналежних та допустимих доказів, не є підставою для повернення його позовної заяви.

Порядок дослідження доказів визначається ЦПК України вже після відкриття провадження у справі.

Колегії суддів вважає, що суд першої інстанції на зазначені вимоги закону не звернув уваги та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви, що призвело до порушення норм процесуального права і постановлення помилкової ухвали, що згідно вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Колегія суддів зауважує, що у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 скасувати.

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості направити до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, для вирішення питання про відкриття провадження, згідно вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: