Провадження № 2/234/69/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Пагуліч Д.Г.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорськ Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк або Банк) 18.12.2017р звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 20.09.2010р між Банком та ОСОБА_2, відповідачем у справі, був укладений Кредитний договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6400грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій позов мотивує тим, що Банк свої зобовязання по Договору як Позичальник виконав цілком. Однак, відповідач свої зобовязання згідно умов Договору належним чином не виконував, в результаті чого станом на 31.10.2017р має заборгованість перед Банком в загальній сумі 104104,54грн, яка складається з наступного: 6368,26грн заборгованість за кредитом; 88606,45грн заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3696,28грн заборгованість за пенею та комісію; а також штрафи: 500грн - штраф (фіксована частина), 4933,55грн штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором №б/н від 20.09.2010р у загальному розмірі 104104,54грн, та у рахунок повернення сплаченого судового збору в сумі 1600грн.

Представник ПАТ КБ „ПриватБанк ОСОБА_1 підтримав вимоги позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, та в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, які зазначені в позовній заяві. Згідно до наданого відповідачкою відзиву на позовну заяву, що стосується форми кредитного договору в судовому засідання додатково зазначив, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яка здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, тому підпис в кредитному договорі підтверджує, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Вказує, що укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом Договору приєднання, тому підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банків послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг. Відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тому, вважає, що таким чином відповідачка ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачці було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується підписом в Заявці про приєднання. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та збитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг, Відповідачці було відкрито картковий рахунок (ключем до карткового рахунку є пластикова Картка, яку отримала Відповідачка та мобільний телефон який вказала Відповідачка в Заяві). Вважає, що таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами. Зазначає, що Тарифи (розмір винагороди за послуги Банку) є невід'ємною частиною Договору, перелік може змінюватися і доповнюватися відповідно до Умов та Правил. Що стосується доказів укладення договору зазначає, що Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; фото клієнта з картою; виписка по рахунку. Звертає увагу, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, тому Банк надає виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, крім того, зазначає, що первинних документів, які фіксують факт виконання госоперацїї та служать підставою для записів у регістрах бухобліку, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що Відповідачка знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачці були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо строку позовної давності пояснює, що відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяці, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Вказує, що за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно з довідкою про карти клієнта ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 17.11.2010р отримала картки №518681, №839191 та №535147, остання з яких мала термін дії до останнього дня 08.2017 року. Керуючись правовими позиціями ВСУ, які викладені в постановах від 19.03.2014р №6-14цс14 та від 18.06.2014р №6-61цс14, вважає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії карти, тобто з 31.08.2017р, а Банком подано позовну заяву до суду 28.11.2017р, тобто в межах строку позовної давності. Що стосується не списання відсотків та штрафів по кредитному договору, зазначає, що оскільки договір оформлений ще 20.09.2010р, остання звірка паспортних даних здійснювалася 26.08.2011р, тому при подачі позову до суду у Банка була відсутня достовірна інформація про адресу, за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав Відповідач. Звертає увагу, що на сьогоднішній день відповідачка до Банку з метою списання штрафних санкцій не зверталась, хоча Банком і налаштовано прийняття таких заяв як через відділення Банку так і шляхом подачі заяви через сайт Банку. Також, згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідачка знала про умови кредитування та визнала свої зобовязання за Договором. Так, згідно виписки по рахунку 03.04.2014р останньою були внесені грошові кошти в сумі 100грн. Звертає увагу, що Відповідачка не навела належних доказів, що не вона особисто здійснювала погашення заборгованості 03.04.2014р. Крім того, додатково зазначив, що останнє погашення кредиту ОСОБА_2 здійснила 22.03.2015р це було автоматичне списання у рахунок погашення боргу, а з картки відповідачка знімала кошти в період з 2014р по 2017р. Зазначає, що відсотки за користування кредитом збільшувалися на розсуд кредитора згідно протоколів кредитного комітету, та відповідача було повідомлено про підвищення відсоткової ставки. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 з позовом ПАТ КБ „ПриватБанк згодна частково, а саме, визнає лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6368,26грн, та в судовому засіданні пояснила, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, а саме, в ньому присутні платежі, які взагалі не здійснювались, а саме, після 03.04.2014р, оскільки на той момент вона (ОСОБА_2С.) вважала, що заборгованість була погашена. З посиланням на ст.ст.79, 81 ЦПК України вказує, що позивач не доказує факту здійснення оплати вже після 03.04.2014р. Вважає, що деякі платежі, які були здійснені в період до 03.04.2014р, навпаки не були враховані, але обєктивно не може довести факт здійснення платежів до 03.04.2014р, оскільки з того часу пройшов досить тривалий строк, навіть більш ніж строк позовної давності та відповідні платіжні документи на цей час не збереглися. Також, з посиланням на ст.257 ЦК України, вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, так як позовна заява була подана до Краматорського міського суду не раніше 28.11.2017р, тому на момент подачі позову строк по вимогам, які виникли по спірним правовідносинам, вже сплинув. Що стосується збільшення строку позовної давності до 50 років, яке передбачено в п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг від 08.03.2010р №СП-2010-256, вважає, що позивач не може посилатись на цей пункт, як на підставу збільшення строку позовної давності, оскільки відповідно ст.259 ЦК України, строк позовної давності може бути продовжено лише договором. Крім того, зазначає, що вищевказані умови кредитування не містять її (ОСОБА_2С.) підпису, а тому не можуть вважатись такими умовами, на які вона погоджувалася. Також, вказує, що позивач у порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (із змінами, внесеними згідно із Законами №189-VIII від 12.02.2015р, №222-VIII від 02.03.2015р, №911-VIII від 24.12.2015р) на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р з населених пунктів. Просить застосувати позовну давність за дійсним спором та відмовити позивачу у задоволенні в повному обсязі.

Вислухав пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим частково та підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Так судом встановлено, що 20.09.2010р між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, який оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка фактично є кредитним договором, що укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Відповідно до умов якого кредитний договір складається з Анкети-заяви, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачці грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату відсотків в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

З виписки за картковим рахунком ОСОБА_2, судом встановлено, що банк надав відповідачці кредит у розмірі 6400грн.

Згідно з Тарифами обслуговування платіжної картки « Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка на місяць складала 2,5 відсотка, тобто 30 відсотків на рік.

З наданого позивачем розрахунку убачається, що за період з 19.04.2011р по 31.08.2014р нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли до 01.09.2014р, щомісячна процентна ставка складала 2,5% у місяць, тобто 30% на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

За період з 01.09.2014р нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли до 01.04.2015р, щомісячна процентна ставка складала 2,9% у місяць, тобто 34,80% на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Починаючи з 01.04.2015р нарахування відсотків відповідачу здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.04.2015р, щомісячна процентна ставка складала 3,6% у місяць, тобто 43,20% на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Згідно з п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Відповідно до анкети-заяви, особа, яка її підписала, зобовязана виконувати умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до ст.1056? ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3 ст.1056? ЦК України).

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4 ст.1056? ЦК України)

З матеріалів справи убачається, що при укладенні договору сторонами узгоджена базова процентна ставка у розмірі 2,5% на місяць, тобто 30% на рік, що підтверджується підписаною сторонами Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна».

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного письмового повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника відсоткової ставки. Проте це ні є належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч ст.1056? ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою на час дії відсоткової ставки 34,80% та 43,20 % погашення заборгованості не здійснювалося.

З наявної в матеріалах справи анкеті-заявці про приєднання до умов та правил надання банківських послуг убачається, що сторонами обумовлено проценту ставку за користуванням кредитом 30% річних на залишок заборгованості.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30% річних та кількості днів за період з 01.09.2014р (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31.10.2017р, яка складає 1157 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 7512,71грн. з наступного розрахунку:

- 6066,16грн (поточна заборгованість за кредитом) х 30% : 360 днів (передбачених п.5.5 «Правил користування платіжною карткою») х 1157 день=5848,79грн;

- 302,10грн (прострочена заборгованість за кредитом) х 30% : 360 днів (передбачених п.5.5 «Правил користування платіжною карткою») х 1157 день=291,27грн;

- 5848,79грн + 291,27грн = 6140,06грн;

- разом із заборгованістю за процентами станом на 01.09.2014р (накопичувальним підсумком) стягненню підлягає 7512,71грн = (6140,06грн + 1372,65грн).

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 6368,60грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, а в частині заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути станом на 31.10.2017 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7512,71грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.20114р №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості і зобовязань за кредитними договорами та договорами позики у період з 14.04.2014р громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористичної операції, а також юридичним особам підприємцям, що проводять (проводили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р №1079 було зупинене дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р №1053. Таким чином, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р №1669-VII за період з 14.04.2014р нарахування пені та штрафів нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договором позики у період проведення антитерористичної операції, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати.

Таким чином, за період з 14.04.2014р по 31.10.2017р не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею та комісією 3696,28грн, штрафів: штраф (фіксована частина) в сумі 500грн, штраф (процентна складова) в розмірі 4933,55грн.

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час судового засідання ОСОБА_2 заявила клопотання про застосування позовної давності до вимог Банку.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяці, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно з довідкою про карти ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 20.09.2010р отримала картки №518681, №839191 та №535147, остання з яких мала термін дії до останнього дня 08.2017 року.

З урахуванням правових позицій ВСУ, які викладені в постановах від 19.03.2014р №6-14цс14 та від 18.06.2014р №6-61цс14, суд вважає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії карти, тобто з 31.08.2017р, а Банком подано позовну заяву до суду 28.11.2017р, тобто в межах строку позовної давності, а тому підстав для застосування строків позовної давності та відмови у позові судом не встановлено.

На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2010р в сумі 13880,97грн, що складається з: заборгованість за кредитом 6368,26грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7512,71грн.

Також, у відповідності із ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок повернення судового збору в сумі 1600грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.Краматорськ Донецької області, ІНН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, на рахунок №3111, , МФО 305299) заборгованість за Кредитним договором №б/н від 20.09.2010 року, яка станом на 31.10.2017 року становить 12508,32грн (дванадцять тисяч пятсот вісім гривень, 32коп) та складається з:

- 6368,26 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6140,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.Краматорськ Донецької області, ІНН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, на рахунок №3111, , МФО 305299) витрати по сплаті судового збору в сумі 1600грн (одна тисяча шістсот гривень, 00коп).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 09.04.2019р.

Головуючий суддя: А.М.Лутай