Справа №521/7219/19
Провадження №2-о/521/189/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа Білгород -Дністровська районна адміністрація, про встановлення факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до суду із вказаною заявою в інтересах позивача.

Позовна заява подана з порушенням п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а саме заяву підписано та подано особою, яка не має права її підписання та звернення до суду від імені заявника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України - не є малозначними, зокрема справи, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. А згідно п. 7 ч. 6 цієї статті окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. А згідно ч. 4 цієї статті справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Із наданої копії доручення (довіреність) встановлено, що представник позивача ОСОБА_2 не має свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, а тому вона не має права звертатися до суду від імені заявника та представляти її інтереси в суді в даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, суд вважає за необхідно вказати заявнику, що для звернення до суду з заявою про встановлення факту належності документа, необхідно надати відмову органу, який видав цей документ про неможливість внесення в нього відповідних змін. Це вибачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Про це указано і в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , зацікавлена особа Білгород - Дністровська районна адміністрація, про встановлення факту належності документа - повернути заявнику разом з доданими документами.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України - повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя