Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 405/5453/18
Провадження № 2/391/25/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2019р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом до ОСОБА_2М про зменшення розміру стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2015 заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області з нього на користь ОСОБА_2М на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда. 05.05.2017 він уклав інший шлюб з ОСОБА_4, а 26.07.2018 в шлюбі народилась донька ОСОБА_4 Ніколь, просить зменшити розмір стягнення з нього аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі в звязку зі зміною свого сімейного стану.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою цього ж суду від 12.10.2018 справу направлено за підсудністю до Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Мумигу І.М. Ухвалою суду від 29.01.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Відповідачкою ОСОБА_2 скеровано до суду заперечення на позовну заяву, яким просить суд у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування вимог вказує, що вона не має власного житла, не заміжня самостійно утримує доньку, яка відвідує танцювальний гурток та їздить на змагання, що потребує значних фінансових затрат, крім того потребує лікування в логопеда, на підтвердження даних фактів надала довідки. Вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, стягнутому за рішенням суду від 11.11.2015. Підстав для їх зменшення позивач не навів. Посилання позивача на те, що у складі його сім»ї є три неповнолітні дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки дві дитини мають виплати від держави. Крім цього, з його довідки про заробітну плату вбачається, що розмір його доходу є співмірним з виплатами по аліментах, адже після відрахувань аліментів дохід становить 12 000 тис. грн.

Позивач у визначені строки надав до суду відповідь на відзив.

Позивач в судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилась надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви не визнала.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.11.2015 рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2М аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_1О зареєстрував шлюб 05.05.2017 з ОСОБА_4, 26.07.2018 в шлюбі народилась донька ОСОБА_4 Ніколь (а.с.6-7)

Згідно довідки з місця проживання від 02.10.2018 ОСОБА_1 вбачається, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в гуртожитку № 3 та є наймачем, разом з ним проживають: дружина ОСОБА_4, діти дружини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та їх спільна донька ОСОБА_4 Ніколь 2018 р.н.(а.с.8,40)

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1, вбачається, що він працює в ГУНП в Кіровоградській області та отримав заробітну плату за період з червня 2018 по листопад 2018 в розмірі 23 607,56 грн.(а.с.39).

З документів поданих відповідачкою вбачається, що малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, відвідує студію «Ван Степ» на платній основі та потребує лікування у логопеда.(а.с.52,53).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поданих до суду документах не надав до суду доказів, які б свідчили про погіршення його стану здоровя, чи виникнення інших непереборних обставин, наявність у нього ще одної дитини не позбавляє його обовязку утримувати старшу дитину.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання доньки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача доньки від іншого шлюбу не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує, що рішення суду від 11.11.2015 містить норми закону, які різняться з визначеним законом розміром аліментів на сьогоднішній день, а саме, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно наданих відповідачем довідок, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, відвідує з 01.09.2017 року танцювальний гурток на платній основі, їздить на змагання та має індивідуальні заняття, що передбачає додаткові витрати і крім цього, потребує в зв»язку з порушенням мовлення, заняття у логопеда.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 142, 258, 259, 274 ЦПК України, ст.ст.3, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.05.2019 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, кім.245, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Суддя ______________________ І.М. Мумига