"10" травня 2019 р. Справа №489/2218/15-ц
Провадження №6/489/140/19
УХВАЛА

10 травня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Рум`янцевої Н.О., із секретарем судових засідань Середою А.В., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про приведення у відповідність судового наказу від 17 квітня 2016 р. по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з заявою про приведення у відповідність виконавчого документа до вимог чинного законодавства. Свої вимоги мотивували тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 17.04.2015 р. було видано судовий наказ по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту теплову енергію. Однак, зазначений виконавчий документ не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в ньому не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

За нормою ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року заяву прийнято до провадження та призначено заяву до судового розгляду на 10 травня 2019 року.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

17 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий Судовий наказ № 2-н/489/752/15 по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, відповідно до якого заявлені вимоги задоволено. А саме стягнуто з боржника борг за спожиту теплову енергію за період з 01.05.2014 до 01.03.2015 в сумі 1 832 грн. 05 коп.; 145 грн. 91 коп. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 10 грн. 19 коп. - три відсотки річних; судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.. 09 червня 2015 року даний судовий наказ набрав законної сили.

04 квітня 2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано вказаний судовий наказ стягувачу.

Стягувачем було направлено виконавчий документ до Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області для виконання.

Разом з тим 02 серпня 2018 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки у ньому не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Частиною 3 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно Довідки Державної фіскальної служби України від 10.04.2015 року за вх. № 1093/15 та від 09.04.2019 року за вх. №1543/19 вбачається, що надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_1 не має можливості, оскільки фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

В заяві про приведення виконавчого листа у відповідність до вимог п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем Приватним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» також не зазначено відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер) боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер) боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на запит суду від 06.04.2015 року та від 04.04.2019 року дана інформація Державною фіскальною службою надана не була, стягувачем, звернувшись до суду, також не зазначена, суд позбавлений можливості внести дані щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер) боржника ОСОБА_1 , а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 431, 432 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про приведення у відповідність судового наказу від 17 квітня 2016 р. по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиту теплову енергію відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «10» травня 2019 року.