справа № 278/384/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати зі своєї дочки, ОСОБА_2, аліменти на своє утримання в розмірі 25 відсотків від заробітньої плати відповідача, починаючи з дати подачі позовної заяви до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що не працює, отримує пенсію по інвалідності, інших джерел доходу не має, а тому її матеріальне становище є досить нужденним.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам речення другого ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідач відзиву на позов не подала, свого ставлення до позовної вимоги не висловила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №102582 є інвалідом другої групи з 10.07.2018 року. Інвалідність встановлена на строк до 1.09.2019 року.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №995 від 22.08.2018 року позивачу протипоказана важка фізична праця з навантаженням на праву руку.

Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської районної ради №10 від 25.01.12019 року позивач перебуває на диспансерному нагляді в Озернянській амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України). При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Як вказано в позовній заяві, позивач не працює та отримує пенсію по інвалідності від управління праці та соціального захисту населення, інших джерел доходу не має. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки позивач не надав суду жодних доказів про розмір своїх доходів та матеріальний стан, що дало б змогу суду визначити необхідність в потребі матеріальної допомоги останньої. Крім цього, позивачем не надано жодних підтверджуючих доказів про те, що відповідач є її дочкою. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 2 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян