Справа № 206/1704/19
Провадження № 2/206/681/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Мороза К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2016 позивач з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач. 18.11.2016 рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська змінено, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину». Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, відповідач добровільно допомоги в необхідному розмірі на утримання дітей не надає, аліменти сплачує не періодично, не бере участі у додаткових витратах на дітей. В зв`язку із чим, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням суду з 1500 грн. у твердій грошовій сумі, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач, також, просив провести судовий розгляд без його участі про що надав відповідну заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

25.03.2019 позивач звернулась до суду із позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів.

11.04.2019 провадження у справі було відкрито, призначено судовий розгляд.

08.05.2019 від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

08.05.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьком якої у відповідному свідоцтві зазначено відповідача - ОСОБА_2 , а матір`ю - позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 02.12.2005 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьком якої у відповідному свідоцтві зазначено відповідача - ОСОБА_2 , а матір`ю - позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.12.2008 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7).

Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2016 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14.05.2005 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 120, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей розірвано (а.с. 8).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 9-11).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська змінено, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину» (а.с. 12-13)

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції чинній на час винесення рішення суду) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 (набрав законної сили 08.07.2017) внесено зміни зокрема до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи вищенаведені обставини, права дітей на достатній життєвий рівень та внесені зміни до законодавства, з метою захисту прав дітей та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, станом на дату подання даного позову, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням ст. 192 СК України, судом приймається заява відповідача про визнання позову та відповідно суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю. А тому, розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей, на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016, з урахуванням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 повинен бути змінений з 1500 грн. у твердій грошовій сумі, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином, період стягнення аліментів у зміненому розмірі має здійснюватись з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 192 СК України, ст.ст. 12, 95, 141, 258, 259, 264, 265, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016, з урахуванням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017, з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1500 грн. у твердій грошовій сумі, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі здійснювати з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.05.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак