Справа № 310/7036/17
4-с/310/14/19
У Х В А Л А

Іменем України

03 травня 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді…. Дністрян О.М.,

при секретарі…………..Уставицькій Н.М.,

за участю представника заявника Амельченка Д.Д., державного виконавця Ткаля Д.О., стягувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника Дон В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 ВІКТОРОВИЧА на дії головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткаля Дмитра Олександровича, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткаля Д.О., мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2019р. ОСОБА_4 в АТ «Укргазбанк» дізнався про арешт коштів боржника та отримав фотокопію постанови про цей арешт від 12.02.2019р. по ВП 58360554. Також зазначив, що Жовтневим районним судом м.Запоріжжя була прийнята постанова по справі № І-в/331/89/2016 від 11.03.2016 року, згідно якої було подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, стягувачі Кюрчева Г.І., ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено. Було замінено боржника ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, у зведеному виконавчому провадженні про стягнення з нього на користь фізичних осіб суми боргу, до складу якого входить: виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1/0808/466/2012 року від 17.04.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 суми боргу 300000,00 грн., виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1/ 0808/466/2012 від 17.04.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суми боргу 300000,00 грн. на спадкоємців першої черги його рідних дітей, а саме: на нього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які 07.08.2014р. написали заяви на прийняття спадщини, після померлого батька. Однак, на даний час, спадкова справа ще не закрита, перелік майна, котрий повинен бути включений до складу спадщини та в наступному поділеним між спадкоємцями, нотаріусом ще не виявлений та не сформований. Також, як і не сформований повний перелік усіх спадкоємців по справі. Свідоцтва про право на спадщину ніхто ще не отримав. А відповідно до ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя, а також обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця, проте майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. В оскаржуваній постанові державного виконавця про арешт коштів боржника від 12.02.2019 року по ВП №58360554 зазначено, що накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника. Виконуючи вказану постанову АТ «Укргазбанк» було заблоковано всі грошові кошти скаржника, в тому числі і заробітна плата працівників його підприємства, при цьому ці грошові кошти не є успадкованими, тому що на даний час жодного майна у спадщину ним отримано не було, а тому фактично, державний виконавець в порушення ст. 1231 ЦК України, буде стягувати з боржника грошові кошти, які належать йому особисто, а не ті котрі були отримані у спадщину. Тобто державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень та не перевірив факт надходження на рахунки грошових коштів від продажу спадкового майна, а це є грубим порушенням закону та прав заявника, грошові кошти якого було заблоковано, тому що перестали існувати засоби для проживання, отже постанова від 12.02.2019 року є незаконною та підлягає скасуванню. 12.02.2019 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження при виконанні ВЛ 310/7036/17 від 29.01.2019 року. Просив суд поновити строк на оскарження та визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бердянського ВДВС в Запорізькій області Ткаля Д.О. стосовно винесення постанови ВП № 58360554 про арешт коштів боржника від 12.02.2019 року, а також зобов`язати головного державного виконавця Бердянського ВДВС Ткаля Д.О. усунути порушення, а саме,

скасувати постанову ВП №58360554 про арешт коштів боржника від 12.02.2019 року,

винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 310/7036/17 від 29.01.2019 року,

виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

Представник заявника адвокат Амельченко Д.Д. (ордер ЗП № 58809 від 21.05.2018р.) в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткаля Д.О. у судовому засіданні вимоги по скарзі не визнав, вважав їх необґрунтованими, оскільки оскаржуваною постановою було накладено арешт в рамках примусового виконання виконавчого листа, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, в якому зазначена конкретна сума стягнення, а ОСОБА_4 зазначений безпосереднім боржником, при цьому державний виконавець не повинен з`ясовувати вартість спадкового майна. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Дон В.О. (ордер АР № 100154 від 03.05.2019р. та ордер АР № 100153 від 03.05.2019р.) також у судовому засіданні вважали скаргу не обґрунтованою та просили відмовити в її задоволенні. Також представник стягувачів зазначив, що оскаржуються дії державного виконавця саме при примусовому виконанню конкретного виконавчого листа, виданого на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, по якому боржником є ОСОБА_4 , є конкретна грошова сума, яка підлягає стягнення, тому є не зрозумілими посилання представника заявника на необхідність перевірки державним виконавцем обсягу спадкового майна та перехід спадкових прав, вважає, що державним виконавцем законно винесена постанова про арешт і жодних порушень в його діях не вбачається.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд скарги за відсутності їх представника. Крім того, представник заінтересованої особи Заболотна Р.В. (довіреність № 3805-К-О від 23.08.2018р.) надала письмові пояснення, в яких зазначила, що державний виконавець діяв в рамках чинного законодавства, скаржником не надано відомостей, що кошти в АТ «Укргазбанк» відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» підпадають під категорії, на які забороняється звернення стягнення. Просили відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що 12 лютого 2019 року головним держаним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткаля Д.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 310/7036/17 від 29.01.2019р., виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 73093,78 грн., було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (-ах) в АТ «Укргазбанк» та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_4 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 83182,17 грн. (постанова ВП № 58360554 від 12.02.2019р. а.с.168).

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Аналіз наведених статей Закону дає підстави вважати, що виносячи оскаржувану постанову, державний виконавець діяв в межах Закону та наданих йому повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_4 строк для подання цієї скарги не пропущено, оскільки як зазначив заявник, і це не спростовано державним виконавцем, про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 14.03.2019 року і після того він в 10-денний термін звернувся до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 18, 447-451, 453 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 ВІКТОРОВИЧА на дії головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткаля Дмитра Олександровича щодо винесення постанови ВП № 58360554 про арешт коштів боржника від 12 лютого 2019 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2019 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.М. Дністрян