Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/963/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський районний відділ Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виноградівський районний відділ Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 . Відповідачка є бувшою дружиною її сина та зареєстрована за даною адресою. Остання не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку не має. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не вчинялося. Реєстрація відповідача у житловому будинку позбавляє позивача можливості розпоряджатися житлом на власний розсуд. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони у підготовче засідання не з`явилися.

Позивачем подано до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідач подала до суду псиьмову заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує відносно заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у підготовчому засіданні з наступних підстав.

У підготовчому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними побудовами у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №434 від 10.04.2006 року, що видане Виноградівською державною нотаріальною конторою. Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.04.2006 року.

Відповідач ОСОБА_2 , 1978 р.н . , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Виноградівського РВ ДМС в Закарпатській області №2101.30-466/2114.2-19 від 12.04.2019 року.

Як вбачається із довідки Пийтерфолвівської сільської ради №02-38/315 від 11.05.2018 року у будинку АДРЕСА_1 прописана ОСОБА_2 , 1978 р .н., але фактично там не проживає.

Наразі у позивача постало питання про розпорядження власністю.

Згідно частини другої статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця перебування та місця проживання осіб здійснюється органом реєстрації. Відповідно до ст. 7 цього ж Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви самої особи; судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; інших документів які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

При таких обставинах справи, суд вважає, що є правові підстави для визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 , оскільки вона має тільки формальну реєстрацію у вказаному будинку, не проживає в ньому значний період часу, що значно перевищує встановлений законом шестимісячний строк.

У ст.29 ЦК України визначено поняття «місця проживання», а саме, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири (будинку) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.316 ЖК України право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають три правомочність - володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Позивачем вимоги позову доведені, на підставі наданих доказів, встановлені обставини, що свідчать про порушення його права, яке підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 78, 141, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 від 28.10.1999 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко