Справа № 523/3906/19
Провадження №2/522/5623/19
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

11 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К.С., розглянувши матеріали за позовом спільного підприємства «Солінг» до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Спільне підприємство «СОЛІНГ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої СП «СОЛІНГ» внаслідок вчинення безладу, погрому та знищенню майна Літнього театру ( АДРЕСА_1 ), розташованого на території земельної ділянки загальною площею 0,3916 га ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 ), у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень 00 копійок.

Одночасно із подачею позову до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно нерухоме/рухоме та грошові кошти, які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 000,00 грн. В обґрунтування заяви представник вказує, що є підстави вважати, що відповідач отримавши позов і усвідомлюючи свої неправомірні дії щодо майна СП «Солінг», здійснить дії по приховуванню належного йому майна, рухомого/нерухомого та грошових коштів для ухилення у майбутньому від виконання судового рішення, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, позивач до заяви про забезпечення позову не надав жодних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, а тому згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо належності відповідачу рухомого та нерухомого майна, або належності грошових коштів на його рахунках.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви директора Спільного підприємства «СОЛІНГ» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя : К.С. Шкамерда