ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 689/1467/18
Провадження № 22-ц/4820/147/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Кошельник В.М.,

з участю апелянта та її представника,

відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визначення розміру частки померлої особи у житловому будинку з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року, суддя Кульбаба А.В.,

встановила:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.11.1997 року відділом приватизації Ярмолинецької райдержадміністрації згідно розпорядження №11 від 09.01.1997 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також належності померлій матері, ОСОБА_4 1/3 частки у вказаному будинку.

На обґрунтування позову зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері, ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом. Вона та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом.

Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 , оскільки у правовстановлюючому документі міститься виправлення, в зв`язку з чим нотаріус позбавлений можливості визначити частку спадкодавця у нерухомому майні.

Крім того, у свідоцтві про право власності на житло помилково зазначено її ім`я як ОСОБА_1 замість правильного ОСОБА_1 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 13.11.2018 року позвов задоволено частково. Встановлено юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло від 09.11.1997 року, що видане відділом приватизації Ярмолинецької РДА, яким посвідчено, що одноквартирний будинок по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності в тому числі ОСОБА_1 в рівних частках кожному, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 704,80 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визначення розміру частки спадкодавця у будинку та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що суд порушив норми процесуального та матеріального права, оскільки помилково вважав, що вона не має процесуальної можливості звертатися в суд за захистом свого права шляхом визначення частки у нерухомому майні за померлою матір`ю. Висновок суду про можливість захисту її права виключно шляхом звернення до суду із позовом про визнання права власності на частку у будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері є необґрунтованим, оскільки закон передбачає захистити порушене право в обраний нею спосіб.

В суді апелянт та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, погодився з висновками суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача, ОСОБА_4 , відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями померлої є її діти, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1997 року, виданого відділом приватизації Ярмолинецької РДА згідно з розпорядженням від 09.01.1997 року, №11, одноквартирний будинок по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в рівних частках.

При цьому в свідоцтві зачеркнуто посилання на те, що будинок належить також і ОСОБА_2 та внесено запис про те, що закреслене не читати, скріплений підписом та печаткою КП «Ярмолинецьке БТІ».

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріального органу звернулися її діти, спадкоємці першої черги за законом, ОСОБА_1 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), та ОСОБА_2

20.06.2018 року приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Динько Г.А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на будинок по АДРЕСА_1 зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло є виправлення, що здійснено за підписом та печаткою керівника КП «Ярмолинецьке БТІ», а виявлені помилки (технічні) може виправити той орган, який видав правовстановлюючий документ.

Задовольняючи позов в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу суд правильно вказав на те, що у свідоцтві помилково зазначено ім`я співвласника будинку ОСОБА_1 , замість правильного ОСОБА_1 . В цій частині рішення суду є законним та учасниками справи не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення частки за померлим спадкодавцем суд послався на те, що у зв`язку зі смертю особи припиняється її цивільна правоздатність, тому позов в цій частині не може бути задоволено.

Такий висновок суду є необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що спірне майно (житловий будинок) входить до складу спадщини, оскільки належало спадкодавцеві та членам його сім`ї на праві спільної сумісної власності, їхні частки у цьому майні є рівними, обов`язком суду є визначення частки спадкодавця з тим, щоб позивач та інші спадкоємці мали можливість оформити своє право на спадкове майно у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1 ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності. Позовні вимоги заявлені саме на захист спадкових прав позивача, а не щодо врегулювання майнових інтересів померлої матері.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки позов поданий ОСОБА_1 з метою захисту власних інтересів, тому висновок суду про те, що такий позов не може бути пред`явлено через припинення цивільної правоздатності матері позивача в зв`язку з її смертю є помилковим.

Правова позиція щодо цього питання викладена в постановах Верховного Суду в справах №542/1510/15-ц від 14.11.2018 року, №756/1218/16-ц від 05.12.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, чинній на час приватизації спірного будинку, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членом його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включається лише громадяни, які постійно проживають квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, інформації КП «Ярмолинецьке БТІ» від 17.08.2017 року, яка є дійсною станом на 31.12.2012 року, співвласниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках, по 1/3 частці кожний.

04.12.2017 року ОСОБА_1 була видана довідка №1093 за підписом директора КП «Ярмолинецьке БТІ» про те, що в свідоцтві про право власності на житло, яке видано відділом приватизації Ярмолинецької РДА 09.11.1997 року на одноквартирний будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 закреслений, так як був вказаний помилково. Згідно довідки про склад сім`ї він не був прописаний в даній квартирі на момент приватизації.

Як вбачається з розпорядження Ярмолинецької РДА №11 від 09.01.1997 року, право на приватизацію одноквартирного будинку по АДРЕСА_1 отримали зареєстровані на той час за цією адресою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках. ОСОБА_2 в розпорядженні відсутній, дозвіл на приватизацію спірного будинку йому не надавався.

В довідці про складі сім`ї наймача ізольованої квартири (однокімнатного будинку) та займані ними приміщення, на підставі якої було прийнято рішення про приватизацію спірного будинку, зазначено, що в будинку АДРЕСА_1 проживали та мали право на приватизацію ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В розрахунках площі квартири (будинку), що безоплатно приватизується, який затверджено розпорядженням відділу приватизації районної адміністрації від 09.01.1997 року, № 11, зазначено трьох осіб, які приватизують спірний будинок.

Таким чином право відповідача ОСОБА_2 на приватизацію будинку АДРЕСА_1 , не знайшло свого підтвердження, оскільки доказів цієї обставини матеріали справи не містять.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог також і в частині визначення розміру частки спадкодавця.

Судові витрати між сторонами підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному об`ємі, тому на її користь за рахунок відповідача ОСОБА_2 підлягає стягнення 704,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді першої інстанції та 1057,20 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року в частині відмови в позові скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 становила 1/3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1057 грн. 20 коп. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 11.05.2019 року.

Судді