Провадження № 2-с/331/15/2019
Справа № 331/5041/18
У Х В А Л А

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за результатом розгляду якої просить суд:

- поновити процесуальний строк для подачі заяви про скасування судового наказ № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя;

- вирішити питання про зупинення виконання судового наказу № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.06.2010 року по 30.06.2018 року в розмірі 9982,52 грн.;

- скасувати судовий наказ № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.06.2010 року по 30.06.2018 року в розмірі 9982,52 грн. та повернути суму утриманого виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у загальному розмірі 1224,87 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що з вимогою, викладеною у заяві Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу він не згоден, оскільки ніколи не був зареєстрований за адресою, вказаною в судовому наказі, та не користувався послугами КП «Водоканал», а тому не може нести цивільну відповідальність по зазначеним вимогам.

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Комунального підприємства «Водоканал» було видано судовий наказ № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.06.2010 року по 30.06.2018 року в розмірі 9982,52 грн. (а.с. 21)

Після чого, судовий наказ разом з усіма копіями документів був надісланий боржнику рекомендованим листом із повідомленням, відповідно до вимог ЦПК України, який відповідно до наявного в матеріалах справи поштового відправлення № 69 3 повернувся на адресу суду із зазначенням працівника пошти «через не запит».

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В силу ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Виняток з цього правила становлять передбачені статтею 127 ЦПК України випадки поновлення та продовження процесуальних строків.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи клопотання заявника про поновлення пропущеного нею строку подання цієї заяви, суд виходить з того, що строк її подання відповідно до встановлених статтею 124 ЦПК України правил закінчується 08 травня 2019 року, оскільки копію судового наказу ОСОБА_1 згідно матеріалів справи не отримував, а дізнався про його існування лише 23 квітня 2019 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження з його примусового виконання.

За вказаних обставин суд знаходить за можливе визнати поважною причину пропуску строку подання заяви про скасування судового наказу та поновити цей строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленомустаттею 444 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 Постанови № 14 від 23.12.2011 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

У наказному проваджені, згідно діючого законодавства, можуть існувати лише безспірні вимоги заявника, це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визнаних і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Аналізуючи викладені обставини, а також додані до заяви копії документів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Одночасно, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 повернення суми утриманого виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у загальному розмірі 1224,87 грн., не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Враховуючи, що до заяви не додано доказів, які б підтверджували, що на виконання судового наказу з боржника стягувались грошові кошти або вжито інших заходів примусового виконання, у суду відсутні підстави для вирішення питання про поворот виконання судового наказу.

Крім того, суд приходить до висновку, що і не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Підстави зупинення виконавчого провадження визначені статтею 34 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, прийняття процесуальних документів та рішень щодо проведення виконавчих дій, процедура виконання виконавчого документа та прийняття рішень щодо реалізації майна боржника покладено виключно на державного виконавця.

Керуючись ст. ст.. 171-172, 444 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про скасування судового наказу, задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Судовий наказ № 331/5041/18 (провадження № 2-н/331/295/2018), виданий 04 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.06.2010 року по 30.06.2018 року в розмірі 9982,52 грн. - скасувати.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Водоканал» про право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Повний текст ухвали складено 07 травня 2019 року.

Ухвала в частині скасування судового наказу оскарженню не підлягає.

В іншій частині ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

07.05.2019