Справа № 450/1111/19 Провадження № 2-о/450/41/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника Сигінь Ю. М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє Сигінь Юрій Михайлович , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 згідно свідоцтва на право власності на квартиру являється власником квартири АДРЕСА_1 . Через протиправну поведінку ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 потерпає від психологічного та фізичного насильства, яке не в змозі терпіти. З приводу безкінечних конфліктів та домашнього насильства ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами до Пустомитівського ВП ГУНП в Львівській області. З березня 2017 року по лютий 2019 року з ОСОБА_3 проводилися бесіда профілактичного характеру, щодо недопущення протиправної поведінки, а саме 21.11.2018 року, виносилися офіційні попередження про недопустимість вчинення насильства в сім`ї, попередження від 23.04.2017 року та 28.08.2017 року. А також неодноразово ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, зокрема 29.09.2017 року та 12.02.2019 року, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173 КУпАП. Незважаючи на заходи адміністративного впливу ОСОБА_3 своєї поведінки не змінює, через що спільне проживання з ним в одній квартирі є нестерпним, а тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із заявою про встановлення обмежувального припису щодо заборони кривднику ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити кривднику наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування; забороною кривднику вести телефонні переговори з постраждалою особою; обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців; про видачу обмежувального припису кривднику інформувати Пустомитівський ВП ГУНП в Львівській області для взяття кривдника ОСОБА_3 на профілактичний облік.

В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Сигінь Ю.М. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Із копії довідки Лисиничівської сільської ради №242 від 26 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_3 .

Окрім того долучено копію протоколу від 24.03.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення складеного на гр. ОСОБА_3 про вчинення насильства в сім`ї, та копію офіційного попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім`ї № 14.

Разом з тим, заявником та представником до матеріалів заяви та у ході розгляду справи не долученого належним чином завірених копій постанов про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно п.1 ч.1ст.350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавалася заявниця, та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 зазначає про вимушений захист себе від насильства з боку її сина ОСОБА_3 , однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останнім вчинялося домашнє насильство відносно неї.

Також, враховуючи, що заявник просить винести обмежувальний припис у виді заборони кривднику ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити кривднику наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування, однак враховуючи, що квартира у якій проживають сторони є у власності ОСОБА_1 , та є єдиним місцем проживання заявниці та заінтересованої особи, враховуючи що іншого місця проживання у ОСОБА_3 немає, суд не вправі обмежити право на проживання, а тому приходить до висновку, про неприпустимість винесення обмежувального припису.

На підставі наведених приписів закону та даючи оцінку зібраним у справі доказами, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_3 є кривдником, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису для заявниці, відсутні.

Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких у відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України,суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, заявником не надано.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані заявником для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для застосування відносно ОСОБА_3 обмежувального припису. Натомість судом встановлено наявність між заявником та заінтересованою особою спору про жиле приміщення, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї.

Відтак, беззаперечних доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниця до суду не надала, а тому підстав вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису немає.

Керуючись ст.ст.12,13,76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 263-265, 268, 350-1-350-8 ЦПК України, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє Сигінь Юрій Михайлович , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2019 року.

СуддяІ. І. Мельничук