Дата документу 06.05.2019
Справа № 501/789/19

У Х В А Л А

06 травня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря - Кочкіної О.В.,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області представником ОСОБА_1 . ОСОБА_6 . подано позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Від 25.04.2019 року представником ОСОБА_1 . ОСОБА_7 подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_7 зазначив, що в рамках поданої позовної заяви про стягнення коштів має підстави вважати, що відповідач мають намір позбутись майна, належного їй на правах власності, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належне на правах власності ОСОБА_5 ..

У зв`язку з вищезазначеним відповідач може здійснити відчуження зазначеного майна, що при розгляді цієї справи виконання можливого рішення суду стане неможливим, а тому представник позивача просить суд:

- накласти арешт на нежитлове вбудоване-прибудоване приміщення загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належне на правах власності ОСОБА_5 (РНОКПП).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З огляду на матеріали справи спір між сторонами виник із правовідносин, а саме щодо виконання умов кредитного договору.

Відповідно до пп. 1, 2 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно відповідає заявленим позовним вимогам, але його співмірність не відповідає розміру коштів за позовними вимогами та майну, на яке клопоче накласти арешт представник позивача, що може (в разі задоволення в повному обсязі) призвести до порушення прав відповідача і буде порушенням принципу необхідності дотримання збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи позовні вимоги, а також вимоги щодо зави про забезпечення позову, а також те, що відповідач має реальну можливість розпорядитись належним їй на правах власності майном, співмірність позовних вимог та заяви про забезпечення, суд вважає, що вимога про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Суд вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, на підставі ст. ст. 149-154 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-154, 259, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове вбудоване-прибудоване приміщення загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належне на правах власності ОСОБА_5 (РНОКПП).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу Держреєстрації речових прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради.

Ухвалу надіслати сторонам та повідомити, що особа щодо якої вжито заходи забезпечення позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, або отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області Смирнов В.В.