Справа № 352/2455/18
Провадження № 2/352/315/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Гургули В.Б.,

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів.

Заявлений позов обґрунтувала тим, що 01.02.2017 року рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області їх шлюб із ОСОБА_2 було розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є неповнолітніми.

Позивачка зазначає, що відповідач дітьми не цікавиться та не дає коштів на їх утримання. На даний час вона працює на роботі та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання дітей, які навчаються в школі, відвідують гуртки. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто.

Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2017 року рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є неповнолітніми.

На даний час відповідач дітьми не цікавиться та не дає коштів на їх утримання. Позивачка працює на роботі та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання дітей, які навчаються в школі, відвідують гуртки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, зокрема те, що вони повністю знаходяться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України, слід стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України стягнення розпочати з моменту предявлення позову до суду і проводити до повноліття дитини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191,199 СК України, ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину,але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, на утримання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнення розпочати з моменту предявлення позову до суду (03.12.2018 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка:

ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Гургула В.Б.