УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

241/646/19

2-н/241/21/2019

03.05.2019 року смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Апалькова О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до п. 2. ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

З наданої заявником копії паспорта боржника ОСОБА_2, вбачається, що останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2єра, б. 39, кв. 5, однак ОСОБА_1 у своїй заяві не вказала ні номер телефону, ні електронну пошту ОСОБА_2.

Враховуючи особливості правового режиму на території Донецької та Луганської областей, а саме в м. Донецьк, суд не має можливості встановити місце реєстрації (проживання) боржника ОСОБА_2

У ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» - місто Донецьк є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» у межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15квітня 2014 року, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, як вбачається із змісту вказаної статті порядок забезпечення дотримання прав учасників процесу можливий при розгляді справи в порядку позовного провадження шляхом офіційного повідомлення відповідача через веб-сайт про призначену дату, та час розгляду справи, а по завершенню розгляду і повідомлення про винесене рішення суду, тобто заявнику необхідно звернутися до суду в порядку позовного провадження, шляхом подачі позову про стягнення аліментів, а не заяви про видачу судового наказу.

Згідно положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та вимоги ст. ст. 163, 165 ЦПК України, ст. 1, 4 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 року, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, суддя дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2, оскільки такий порядок порушить завдання та основні засади цивільного судочинства визначенні ст. 2 ЦПК України.

Керуючись ст. 163, п. 1 ч. 1 ст. 165, 167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику про його право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Апалькова