Справа № 369/5253/19
Провадження №6/369/151/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Середенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2019 року начальник Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що 17 травня 2016 року відкрито виконавче провадження №51131852 на підставі виконавчого листа №480/2773/14-ц від 12.02.2016 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 846585,78 грн. та судового збору у сумі 1827,00 грн.

Боржник добровільно судового рішення не виконує, ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Представник Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Про причини неявки до суду не повідомлено, зважаючи на невідкладність розгляду даних клопотань. Дане клопотання надійшло поштою до канцелярії суду, але виконавець до судового засідання не з`явився.

Суд, розглянувши подання та додані до нього письмові докази, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду можливі лише за свідоме ухилення боржника від виконання своїх обов`язків, яке має умисний характер, тобто якщо особа знає про свій обов`язок і нехтує його виконанням та не виконує його з неповажних причин.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Однак, державним виконавцем у поданні не зазначено, яким чином боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання, відсутні докази свідомого ухиляння боржника від виконання грошових зобов`язань, не підтверджені його наміри уникнути виконання грошового зобов`язання шляхом виїзду за межі України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Однак, у поданні відсутні докази того, що боржнику було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, а також відомості про отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець не надав доказів направлення боржнику викликів та неявки боржника до державного виконавця.

До суду не надано належних і допустимих доказів щодо перевірки місцезнаходження боржника.

Також державним виконавцем не надано доказів вжиття заходів для виконання рішення суду.

Державним виконавцем не доведено намір боржника виїхати за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, не перевірено чи виїзди за кордон пов`язані з трудовою діяльністю та не призведе до втрати заробітку боржника. Поданий електронний витяг про перетин кордону взагалі не підписаний особою, яка його формувала.

Таким чином, доказів про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та про навмисне чи інше свідоме невиконання ним обов`язків щодо сплати боргу, до суду, виконавцем не надано. Сам лише факт невиконання зобов`язань без ухилення від їх виконання не може бути підставою для обмеження виїзду боржника за межі України.

З урахуванням аналізу зазначених вище норм права та матеріалів подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня прийняття ухвали.

Суддя Н.С.Пінкевич