Справа № 559/2532/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до відповідачів ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння.

В даному будинку, зареєстровані також відповідачі по справі: дочка позивача- ОСОБА_2 та внучка - ОСОБА_3, які тривалий час за місцем своєї реєстрації не проживають, так як знаходяться за кордоном.

Таким чином вважає, що відповідачі не проживають у будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратили право на користування даним житлом, в звязку з чим просить позов задоволити.

У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву, де просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися.

Дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторона вважає достатніми для обґрунтування позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння(а.с.7)

В даному будинку, окрім позивача та членів його сім»ї зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується актами обстеження матеріально- побутових умов сім»ї (а.с.8-10).

Факт відсутності відповідачів у спірному житлі підтверджується довідкою Мирогощанської сільської ради про склад сім»ї № 1715/02-28 від 14.11.2018 року(а.с.6).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Об'єкт права власності (спірний будинок) є житловим приміщенням, тому режим мешкання в нім регулюється нормами Житлового кодексу України.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши всі наявні докази по справі, суд прийшов до переконання, що спірне житло не є власністю відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та належить в цілому позивачу по справі ОСОБА_1

Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірному житлі не проживають за даною адресою, особистих речей у будинку не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладали, участі у витратах по утриманню житла не приймають, з будь-якими вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном в установленому законом порядку не зверталися.

Тому, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 317, 321, 383, 386, 391,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до відповідачів ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: