ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/611/19
Провадження № 2-з/483/14/2019
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

06 травня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 щодо забезпечення позову в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на сторін позивача - Кам`янська сільська рада Очаківського району Миколаївської області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 звернувся до суду в інтересах держави Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із позовною заявою до ОСОБА_1 , предметом якої є повернення самовільно зайнятої земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 50 га, що розташована в межах Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, а також стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 61838 грн. 84 коп.

03 травня 2019 року заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 подано заяву про зміну предмету позову та доповнено позов вимогою щодо повернення спірної земельної ділянки разом з незібраним врожаєм.

Крім того, 03 травня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 подала заяву, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 . або будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на збір та реалізацію врожаю із спірної земельної ділянки.

Обґрунтовуючи свою заяву, прокурор послався на те, що ОСОБА_1 як недобросовісний землекористувач, може зібрати врожай з земельної ділянки, чим порушить права та інтереси належного її власника, якому у разі задоволення позову, має бути повернута земельна ділянка разом з незібраним врожаєм.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи основним предметом поданої прокурором позовної заяви є повернення спірної земельної ділянки а також відшкодування шкоди внаслідок її самовільного зайняття, що є вимогами майнового характеру.

Проте, вид забезпечення позову, зазначений у заяві, є неспівмірним із заявленими вимогами, оскільки заборона вчиняти дії спрямовані на збір та реалізацію врожаю, не є передумовою, направленою на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення вказаного позову.

Також заявником фактично не доведено того, що невжиття заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що вимоги, викладені в заяві, фактично не можуть бути виконанні у разі задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки відсутні відомості необхідні для її забезпечення, а саме, не зазначено точне місце розташування спірної земельної ділянки, відсутній детальний опис із зазначенням кількості посівів, не визначено приблизну вартість врожаю, що унеможливлює вирішення питання щодо співмірності таких видів забезпечення позову, як накладання заборони вчиняти дії, із заявленими позовними вимогами. Разом з тим, враховуючи загальну площу спірної земельної ділянки, на якій були посіяні сільськогосподарські культури, їхня вартість може значно перевищувати розмір ймовірних завданих збитків позивачу.

Також слід врахувати, що посіви сільськогосподарських культур потребують проведення спеціальних агротехнічних заходів, невжиття яких призведене до їх загибелі або зниження врожайності, врожай сільськогосподарських культур є швидкопсувним продуктом та на нього відповідно до частини п`ятої статті 150 ЦПК України не можна накладати арешт та забороняти вчиняти дії, пов`язані зі збором цього врожаю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 щодо забезпечення позову в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на сторін позивача - Кам`янська сільська рада Очаківського району Миколаївської області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_3 , фермерського господарства "Бардін", про та стягнення шкоди, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги, - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: