Справа № 495/3631/19
№ провадження 2-з/495/60/2019
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю. В.

при секретарі - Савенко М.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будівлею, -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будівлею, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні належною останній земельною ділянкою та будівлею шляхом демонтажу (знесення) будівель та споруд Відповідача.

Враховуючи те, що на час звернення до суду із дійсним позовом Відповідачем продовжуються виконуватись будівельні роботи на суміжній земельній ділянці із Позивачем, остання звернулась до суду із клопотанням про забезпечення позову.

Клопотання про забезпечення позову обґрунтоване наступним.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,0400 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , на підставі договору дарування від 13.10.2009, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. за реєстровим № 2057. Також позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про Державну реєстрацію прав комунального підприємства «Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації» від 18 лютого 2011 року за № 29054922.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 , проводить будівельні роботи на сусідній із позивачем земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - НОМЕР_1 .

В обґрунтування того, що будівництво, яке здійснює відповідач, є протиправним, позивачем надано суду висновок експерта № 007/2019 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 17.04.2019 судовим експертом Мазуровою І.С., в якому встановленні численні порушення щодо дотримання державних будівельних норм при проведенні будівельних робіт на земельній ділянці, належній відповідачу.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Так, відповідно до частин 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 4 даної постанови визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено такий вид забезпечення позову, зокрема, як заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник спір з приводу проведених останньою будівельних робіт, які, як заявляє позивач, створюють їй незручності в користуванні та володінні належною їй земельною ділянкою та розташованому на ній житловому будинку.

Водночас ОСОБА_2 , реалізуючи право власності на належну їй земельну ділянку, продовжуючи будівельні роботи спірної будівлі, що знаходиться на ній, може створити заявнику ОСОБА_1 ризики у вигляді перешкоди у користуванні належним їй будинком чи його пошкодження, що утруднить або зможе зробити неможливим виконання рішення суду.

Також судом приймається до уваги надані позивачем у якості доказів необхідності забезпечення позову, фото будівництва Відповідача, з яких вбачається, що відповідач дійсно здійснює будівельні роботи впритул до домоволодіння позивача. Такі дії Відповідача, свідчать про наявність спору між сторонами, а також про те, що відповідач своїми діями може утруднити виконання можливого виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_2 будь-яким іншим особам (фізичним та юридичним) проводити будь-які будівельні роботи, є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що відповідач зможе закінчити будівництво спірного об`єкту, ввести його в експлуатацію, здійснити реєстрацію місця проживання інших фізичних осіб, тощо, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, заборона проводити будь-які будівельні роботи, щодо спірного нерухомого майна до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є вирішення питання дотримання законодавчо встановлених норм та правил будівельних робіт, щодо об`єкту нерухомого майна, які позивач просить тимчасово заборонити, забезпечивши тим самим можливість виконання можливого рішення суду.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином застосований захід забезпечення позову може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в межах заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05 лютого 1996 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 ), про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будівлею задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам (фізичним та юридичним) проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці загальною площею 0.0296 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження`для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05 лютого 1996 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію даної ухвали направити заявнику для предявлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного суду або через Білгород-Дністровський міськрарайонний суд Одеської області.

Суддя: