ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року

м.Суми

Справа №591/5920/18

Номер провадження 22-ц/816/2838/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року, ухваленого у складі судді Шелєхової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 21 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та додаткових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що у них з відповідачем є спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дочка є повнолітньою, проживає з нею та продовжує навчання у Сумському державному університеті на денній формі навчання на комерційній основі. Вартість навчання становить 20 400 грн щороку.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою; стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі 1/2 витрат на навчання до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання (орієнтовна дата 30 червня 2020 року), але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 05 жовтня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

В іншій частині вимог відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дочки та стягнення на користь держави судового збору в сумі 704 грн 80 коп., ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та за невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, та в частині стягнення з нього на користь держави судового збору в сумі 704 грн 80 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог; вирішити питання про розподіл судових витрат та компенсувати йому судовий збір за апеляційний перегляд справи за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом висновок про наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання зроблений виключно на підставі того, що відповідач є працездатним та не являється інвалідом, без урахування обставин справи, які мають значення для справи. Наголошує на тому, що на його утримання є ще троє неповнолітніх дітей та непрацездатний батько. Зазначає, що він має проблеми зі здоров'ям, потребує постійного вартісного лікування. У зв'язку з проблемами зі здоров'ям фізично не може працювати, у зв'язку з чим наразі є безробітним та перебуває на обліку в обласному центрі зайнятості. Також судом не встановлено обставин, які підтверджують потребу повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у матеріальній допомозі, відсутність можливості повнолітньої дитини самостійно влаштуватися на роботу, та відсутність можливості у іншого з батьків (матері) надавати матеріальну допомогу.

Крім того, зазначає, що судом неправильно було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. Не було враховано, що позовні вимоги були задоволені частково, тобто порушено вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України та не здійснено розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Рішення суду в частині відмови у стягненні додаткових витрат не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 та стягуючи з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку на період навчання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, інвалідом не являється, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у вказаному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони по справі мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про встановлення батьківства є відповідач (а.с. 11; 15).

Згідно довідки з місця проживання дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 17).

На даний час дочка є повнолітньою, навчається на 3 курсі навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту імені Олега Балацького денного відділення СумДУ. Навчається на умовах повної оплати вартості навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем (бакалавр), термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року (а.с. 19).

Згідно Договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою між СумДУ та фізичною особою № 218 від 14 серпня 2018 року загальна вартість освітньої послуги становить 43 800 грн (2018/2019 рік - 20 400 грн, 2019/2020 рік - 23 400 грн (а.с. 18).

ОСОБА_2 з 03 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с. 78). Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 79-81).

Відповідач має ряд захворювань, що підтверджується відповідною медичною документацією (а.с. 94-98).

На даний він офіційно не працює, отримує допомогу по безробіттю (а.с. 86-87).

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги, що через проблеми зі здоров'ям відповідач потребує вартісного лікування, колегія суддів відхиляє, так як ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на таке лікування.

Стосовно тверджень апелянта щодо наявності на його утриманні непрацездатного батька, відповідач не надав доказів такого утримання. Крім того, його батько - ОСОБА_11 є пенсіонером та отримує пенсію (а.с. 85).

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, судом було враховано наявність у повнолітньої дочки потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з продовженням навчання, матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, стан його здоров'я, а також, що обов'язок матеріально утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, та обґрунтовано присудив до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання.

Водночас заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, було задоволено частково, з відповідача підлягав стягненню на користь держави судовий збір в розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в розмірі 281 грн 92 коп.

За таких обставин рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розподілу судових витрат та необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 281 грн 92 коп.

Вимоги відповідача щодо компенсації йому судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягають, так як судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 були вирішені по суті правильно, підстави для компенсації судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року змінити в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 281 гривню 92 копійки.

В іншій оскаржуваній частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик