Справа № 201/5040/19
Провадження № 2/201/2332/2019
УХВАЛА

06 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам без виключення, в тому числі органам державної влади України, проводити відчуження у будь-який спосіб від імені власника, інших учасників і акціонерів, стягувача частки або часток в статутному капіталі або акцій в акціонерному товаристві, звертати на них стягнення в судовому та позасудовому порядку, в тому числі, але не виключно, шляхом заборони Міністерству юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, усім без виключення управлінням державної реєстрації Міністерства юстиції України, суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам України, приватним та державним виконавцям здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, арештів, звернення стягнення, записів про заставу, заборонити вносити будь-які записи до будь-яких державних реєстрів України, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, в тому числі, але не виключно щодо назви, щодо місцезнаходження, щодо переліку учасників та розміру їх частки в наступних компаніях:

ТОВ «Подільський господар» (), Сільськогосподарське ТОВ «Довіра» (), ТОВ «Євразія-сервіс» (), ТОВ «Лотівка еліт» (), ТОВ «Сварог-Дністер» (), ТОВ «Серединецьке» (), ТОВ «АТЗТ Мирне» (), ПрАТ «Антонінське» (), ПрАТ «Антонінське хлібоприймальне підприємство» (), ПП «Агрофірма «Гізівщина» (), ТОВ «Дністрові роси» (), ТОВ «Сварог - Буковина» (), ТОВ «Сварог-експорт» (), ТОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» (), ТОВ «СК Бужок» (), ПВКФ «Поділля-агропродукт» (), Корпорація «Сварог вест груп» (), ТОВ «Буковинський сад» (), ТОВ «Агросад-2005» (), ПП «Буковина агросвіт» (), ТОВ «Дністер» (), ТОВ «Лотівка органік» (), ТОВ «Сварог капітал» ().

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на теперішній час існує реальна загроза відчуження або перереєстрації наявного у відповідача майна в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в проміжку часу набуття ним законної сили, надає можливість відповідачу відчужити майно з метою уникнення стягнення заборгованості, що може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, внаслідок чого будуть порушені законні права позивача у справі. Заява також мотивована тим, що відповідач до прийняття рішення у даній справі, з метою недопущення звернення на належні йому корпоративні права може вжити заходи, спрямовані на відчуження належних йому часток в статутних капіталах господарських товариств.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати проведення державної реєстрації, є співмірними заявленим позовним вимогам, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить його права на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

До набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/5040/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам без виключення, в тому числі органам державної влади України, проводити відчуження у будь-який спосіб від імені власника, інших учасників і акціонерів, стягувача частки або часток в статутному капіталі або акцій в акціонерному товаристві, звертати на них стягнення в судовому та позасудовому порядку, в тому числі, але не виключно, шляхом заборони Міністерству юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, усім без виключення управлінням державної реєстрації Міністерства юстиції України, суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам України, приватним та державним виконавцям здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, арештів, звернення стягнення, записів про заставу, заборонити вносити будь-які записи до будь-яких державних реєстрів України, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, в тому числі, але не виключно щодо назви, щодо місцезнаходження, щодо переліку учасників та розміру їх частки в наступних компаніях: Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільський господар» (), Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразія-сервіс» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка еліт» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог-Дністер» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Серединецьке» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Мирне» (), Приватне акціонерне товариство «Антонінське» (), Приватне акціонерне товариство «Антонінське хлібоприймальне підприємство» (), Приватне підприємство «Агрофірма «Гізівщина» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог - Буковина» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог-експорт» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Бужок» (), Приватна виробничо-комерційна фірма «Поділля-агропродукт» (), Корпорація «Сварог вест груп» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинський сад» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросад-2005» (), Приватне підприємство «Буковина агросвіт» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дністер» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка органік» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог капітал» ().

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 03040, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев