465/2462/19
2-з/465/58/19
У Х В А Л А

Іменем України

"08" травня 2019 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Дзеньдзюра С.М.

з участю секретаря Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 4 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 105 960 грн.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову по вказаній справі, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , в тому числі, на належну йому частку в житловому будинку АДРЕСА_1 на суму 105 960 грн. В обґрунтування заяви вказує, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань. Відповідач може розпорядитися майном для ухилення від виконання зобов`язань за договором позики, що в свою чергу істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши заяву про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки в заяві про забезпечення позову позивачем не вказано на яке рухоме і нерухоме майно слід накласти арешт, не доведено те, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, в тому числі на частку в житловому будинку АДРЕСА_1 буде співмірним із заявленими позивачем вимогами та не наведено достатніх підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Одночасно, наведені позивачем обставини про те, що частка в житловому будинку АДРЕСА_1 може бути відчужена не обґрунтовані жодними об`єктивними доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та необхідності відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. ст.5, 149-153 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзеньдзюра С.М.