КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/3563/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Матвієнко Ю.О.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український Експертний центр» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український Експертний центр» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обгрунтовав тим, що позивач є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі він проживає разом з сім`єю (дружина та двоє дітей). Балансоутримувачем та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Український Експертний центр» (далі ТОВ «ПУЕЦ» та/або відповідач).

Зазначав, що 27 червня 2017 року його квартиру було затоплено фекальними стоками, витік яких відбувся через унітаз, внаслідок чого було пошкоджено квартиру.

Позивач вказав, що відповідно до звіту про оцінку ремонтно-оздоблювальних робіт по відновленню приміщень квартири вартість відновлювального ремонту становить 189 765,42 грн.

В травні 2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що 04 січня 2018 року квартиру позивача було повторно затоплено фекальними стоками, витік яких відбувся через умивальник.

Вартість відновлювального ремонту становить 18 525,84 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, яка йому завдана залиттям квартири, які відбулися 27 червня 2017 року та 04 січня 2018 року в сумі 209 491,41 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Перший Український Експертний центр» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 189 765,42 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що місцевий суд не врахував того, що інженерне обладнання будинку знаходиться в технічному справному стані, що підтверджується актом загального огляду житлового будинку та здійсненням профілактичних чисток каналізації, а залиття сталось з причин порушення мешканцями правил користування каналізацією.

Крім того, зауважує, що позивачем не був доведений дійсний розмір завданих збитків, оскільки висновок наданий позивачем відображає вартість відновлювального ремонту, а не матеріальної шкоди, яка б визначалась з урахуванням ступеню зношеності оздоблювальних покриттів.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача ОСОБА_2 не визнає доводів апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції. Зазначає, що твердження щодо невідповідності звіту про вартість відновлювального ремонту не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «АПРАЙСЕЛ ЮА» діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності від 17 березня 2017 року, до оцінки додано дефектний акт, в якому чітко розписано, що саме в квартирі підлягає відновленню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав свою позицію, ТОВ «ПУЕЦ» свого представника, який зміг би представляти інтереси в суді апеляційної інстанції, не направило.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції - з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, з 01 січня 2018 року представництво в судах апеляційної інстанції у справах, провадження в яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до визначених умов ч.6 ст. 19 ЦПК України справа, яка перебуває на розгляді, не може бути віднесена до малозначних, оскільки ціна позову перевищує сторозмірів прожиткового мінімуму.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири 27 червня 2017 року відбулося з вини відповідача, а вимоги в іншій частині не доведені позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 31 грудня 2010 року, ОСОБА_1 , та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві приватної часткової власності в рівних частках квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Будинок за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває на обслуговуванні ТОВ «Перший український експертний центр» . Разом з тим, між сторонами не укладався Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Встановлено, що 27 червня 2017 року у квартирі НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , трапилося залиття, про що складено акт від 27 червня 2017 року комісією в складі головного інженеру та майстрів будинку, затверджений заступником директора ТОВ «ПУЕЦ» (а.с. 8). Згідно акту, залиття сталося з причин спуску мешканцями будинку в каналізацію сторонніх предметів, виявлено, що каналізаційний стояк був забитий будівельним сміттям. При прочищенні каналізаційного стояка в підвалі будинку було вилучено ганчірку. Ручними засобами персоналу ТОВ «ПУЕЦ» не вдалося прочистити забиття, яке утворилось на 4 метра нижче від НОМЕР_1, для прочистки забиття була залучена стороння організація ТОВ «Монтаж тех. сервіс».

Згідно висновку про вартість ремонтно-оздоблювальних робіт по відновленню залитих каналізаційними стоками приміщень квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , складеного 29 серпня 2017 року ТОВ «АПРАСЕЛ ЮА», вбачається, що вартість понесеного матеріального збитку становила 189 765,42 грн. (а.с. 10).

Крім того, встановлено, що 04 січня 2018 року у квартирі НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , сталося повторне залиття, про що складено акт від 05 січня 2018 комісією в складі головного інженеру, майстру та слюсаря-сантехніка, затверджений заступником директора ТОВ «ПУЕЦ» (а.с. 42). Згідно акту, причиною залиття є порушення мешканцями правил користування каналізацією, а саме: скид в систему внутрішньо-будинкової каналізації сторонніх предметів. Забиття сталося орієнтовно між 2 та 3 поверхами каналізаційного стояка.

Згідно висновку про вартість ремонтно-оздоблювальних робіт по відновленню залитих каналізаційними стоками приміщень квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , складеного 22 січня 2018 року ТОВ «АПРАСЕЛ ЮА», вбачається, що вартість понесеного матеріального збитку становила 18 525,84 грн (а.с. 42).

ТОВ «ПУЕЦ» є виконавцем комунальних послуг, зокрема, послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, які включають в себе, серед іншого, послуги з ліквідації аварійних ситуацій.

Як вбачається з акту від 13 лютого 2018 року, на рівні першого поверху будинку було забиття каналізації, було проведено відеодіагностику з поверху №4 до поверху №1, при прочищенні було вилучено з трубопроводу ганчірки та куски целофану.

Стаття 151 ЖК УРСР встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Як було встановлено місцевим судом, ТОВ «ПУЕЦ» є виконавцем комунальних послуг, зокрема з утримання будинків і прибудинкових територій будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач.

Залиття квартири, яке відбулось 27 червня 2017 року у відповідності до матеріалів справи сталось з причин спуску мешканцями будинку в каналізацію сторонніх предметів.

Відповідно до п.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених 17 травня 2005 року Державним Комітетом України з питань житлово-комунального господарства, чинних на момент виникнення зазначених правовідносин,система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.

Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні.

Порядок, періодичність та мету проведення профілактичних оглядів визначено п.2.1.5 вищезазначених Правил та Додатком №2 до Правил, а саме: один раз на 3-6 місяців.

Місцевий суд, прийшовши до висновку, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода завдана залиттям квартири 27 червня 2017 року, керувався тим, що ТОВ «ПУЕЦ» жодним чином не підтвердив здійснення профілактичної прочистки каналізації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення необхідної чистки каналізації.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не визнав факт огляду каналізаційних стояків, який передував першому затопленню квартири, оскільки відповідач не зміг пояснити яким чином проводився огляд та профілактика, тому суд був позбавлений можливості встановити з якого часу мало місце утворення забиття стояка.

Доказів, які б свідчили про проведення необхідних профілактичних дій матеріали справи не містять.

Відхиляючи наявність вини відповідача в затопленні квартири 04 січня 2018 року місцевий суд керувався тим, що повторне затоплення сталось з вини мешканців будинку, як це було зазначено в актах і позивач даний факт не спростовував.

Тому твердження апеляційної скарги, щодо незрозумілості у визнанні вини відповідача у першому затопленні квартири апеляційний суд відхиляє.

Доводи апелянта щодо недійсності оцінки матеріальної шкоди колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач жодним чином не спростовує наданий розрахунок та міг заявити відповідне клопотання про призначення експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, натомість останній ставив під сумнів висновок експерта, посилаючись на закінченні терміну дії висновку, що жодним чином не може впливати на оцінку ремонтно-оздоблювальних робіт.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український Експертний центр» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: