РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Прохоренко В.В.,
секретар Литвиненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Херсонська міська рада, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2015року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно до дольової участі у будівництві житла військовій частині НОМЕР_1 була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.1995року № 20 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок забезпечення жилими приміщеннями зокрема, осіб офіцерського складу, за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України за місцем служби військовослужбовців та членів їх сімей, які проходять службу у військових частинах, в установах, на підприємствах, в організаціях, військових прокуратурах тощо.
Забезпечення військовослужбовців житлом за рахунок фондів Міністерства оборони України здійснюється шляхом, зокрема, пайової участі у житловому будівництві з виконавчими комітетами Рад народних депутатів, підприємствами і організаціями.
З метою розподілу квартири АДРЕСА_2 зазначена квартира військовою частиною була передана до Херсонського обласного комісаріату.
Згідно до п. 14 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України - жилі приміщення військовослужбовцям надаються за рішенням житлової комісії військової частини погодженої з начальником квартирно-експлуатаційної частини. Списки розподілу жилої площі по військовій частині з необхідними документами направляються через квартирно-експлуатаційну частину району на затвердження начальнику гарнізону.
Отже, відповідно до рішення житлової комісії Херсонського гарнізону, оформленого протоколом № 6 від 19.10.1999 року та списку розподілу жилої площі по ІНФОРМАЦІЯ_1 , однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , розподілено військовослужбовцю військової прокуратури капітану юстиції Парамонову Є.В. поза чергою.
Згідно до п. 27 Положення, ст.8 ЖК України виконавчий комітет Херсонської міської ради у грудні 1999 року видав ОСОБА_2 ордер № 319 на право зайняття жилого приміщення в ізольованій квартирі АДРЕСА_1 .
Правом на приватизацію квартири ОСОБА_2 не скористався, квартиру в приватну власність не одержав, що підтверджується листом виконавчого комітету Херсонської міської ради №8-6286-11/10 від 08.07.2015року та витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.
Окрім того, ОСОБА_2 за вказаною адресою знятий з реєстраційного обліку з 02.03.2005року, що підтверджується листом Управління державної міграційної служби України у Херсонській області за № 1/2 -20124 від 15.10.2015року.
Наказом військового прокурора Південного регіону України № 38/ос від 07.11.2001року ОСОБА_2 був виключений із списків особового складу військової прокуратури Херсонського гарнізону та переведений для подальшого проходження військової служби до військової прокуратури Південного регіону України до м. Одеса.
Під час проходження військової служби у м. Одеса, у 2005році ОСОБА_2 від держави в особі Міністерства оборони України отримав наступну двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яку в червні 2006 року залишив своїй матері, у зв`язку з переведенням його до нового місця служби до військової прокуратури Центрального регіону України м. Київа.
З листопада 2011року по теперішній час ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій прокуратурі Західного регіону України м. Львів на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України та постійно проживає у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_5 , наданій йому Міністерством оборони України 02.09.2013року.
У зв`язку з тим, що полковник юстиції ОСОБА_2 з 2011року проходить військову службу у військовій прокуратурі Західного регіону України м. Львів, він втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Окрім того, за даними обліку Управління державної міграційної служби в Херсонській області станом на 15.10.2015року зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 є громадяни ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не є військовослужбовцем, зазначена квартира йому в порядку, передбаченому законодавством органами військового управління та органами квартирно-експлуатаційної служби не розподілялась.
Згідно до навчальної картки студент ОСОБА_1 зарахований до Національного університету фізичного виховання і спорту України наказом від 22.08.2013року(заочна форма) та проживає за адресою: АДРЕСА_6 .
Перевіркою квартири АДРЕСА_7 , проведеною обслуговуючою організацією Приватною житлово-експлуатаційною фірмою «Реформа» установлено, що у зазначеній квартирі з травня 2007 року проживають квартиронаймачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний акт.
Згідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_8 .
Ордер на жиле приміщення, квартиру АДРЕСА_1 , видався лише ОСОБА_2 , громадянин ОСОБА_1 самовільно вселився, здійснив самозахват та безпідставно користується спірною квартирою, на квартирному обліку, як член сім`ї ОСОБА_2 не знаходився і не знаходиться, до ордеру від 09.12.1999 року №319 на зайняття квартири включений не був, військовослужбовцем не є, та взагалі не має ніякого відношення до Міністерства оборони України.
ОСОБА_1 заєрестрований в спірній квартирі з 08.07.2005 року безпідставно, оскільки ОСОБА_2 на той час був знятий з реєстрації в м. Херсоні, спірна квартира в порядку передбаченому законодавством органами військового управління та органами квартирно-експулатаційної служби Міністерства оборони України не розподілялася.
Оскільки, єдиною підставою на заселення та реєстрацію в квартирі державного фонду є ордер, а виконавчий комітет Херсонської міської ради ордер на право вселення або переоформлення особового рахунку не надавав, військова частина НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційні органи дозволу на реєстрацію ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_5 , яка була зареєстрована з 08.07.2005 року по 21.09.2009 року не надавали, тому ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстрований та проживає безпідставно і в діях осіб, що здійснювали його реєстрацію є ознаки змови, що порушили законні права власника житла Міністерства оборони України, в особі військової частини НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційних органів Міністерства оборони України на користування спірною квартирою в інтересах Міністерства оборони України.
Оскільки, ОСОБА_1 здійснив самовільне заселення, безпідставно зареєстрований та на протязі декількох років був відсутній у квартирі АДРЕСА_1 та упродовж цього часу в квартирі не проживав, а квартира Міністерства оборони України використовується не за призначенням, а з метою отримання ОСОБА_1 неправомірної вигоди (з травня 2007року в квартирі проживають квартиронаймачі, що підтверджується актом «Реформа» від 09.11.2015року) є підстави для визнання його таким, що не мав, не має та втратив право користування жилим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1 та підлягає виселенню у судовому порядку без надання іншого приміщення за рахунок Держави в особі Міністерства оборони України.
Відповідно до ст.55 ЖК України жилі приміщення, які звільняються в будинках, переданих державними підприємствами, установами, організаціями виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів, а також жилі приміщення, що звільняються в будинках споруджених із залученням у порядку пайової участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ, організацій. Зазначений порядок заселення застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження будинку.
З огляду на викладене, з урахуванням уточнених в ході судового розгляду справи позовних вимог позивач просив з посиланням на норми ст.ст. 55,58,64,71-72,107, 116ЖК України визнати: ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та виселити його з цієї квартири; визнати ОСОБА_1 , таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та виселити його з цієї квартири..
Ухвалами суду від 25 січня 2016року та 24 лютого 2016року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено Херсонську міську рада та Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва.
У письмових запереченнях проти позову ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначав, що спірна квартира в якості постійного житла отримана у 1999 році, згодом разом із ним в квартирі стала проживати його мати ОСОБА_6 (особа похилого віку).
Після переведення у 2001 році для проходження військової служби у м. Одеса у військову прокуратуру Південного регіону де тривалий час не надавалось житло, через що його мати не мала можливості переїхати разом із ним, тому він залишив квартирі АДРЕСА_1 матері, що підтверджується довідкою Квартирно експлуатаційного відділу Миколаївського району.
Сестра ОСОБА_7 з малолітнім сином ОСОБА_1 вселилися у квартиру для догляду за його матір`ю та були зареєстровані за даною адресою.
У 2005 році його мати переїхала проживати до нього у м. Одеса, в квартирі залишилася проживати сестра із сином. У 2005 році був переоформлений особовий рахунок на вказану квартиру спочатку на його матір, а потім на його сестру ОСОБА_7 , тобто з 2005року він немає ніякого відношення до спірної квартири.
У письмових запереченнях на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши, що у період 2001-2005рр., у зв`язку з доглядом за бабусею ОСОБА_6 його мати та він переїхали до неї у м. Херсон.
У подальшому ОСОБА_6 переїхала до сина в м. Одеса, його мати переоформила особовий рахунок на себе і він з матір`ю залишився проживати у спірній кварциті.
У 2008 року його мати померла, квартира залишилась в його користуванні, у 2011 році він отримав паспорт громадянина України, а з настанням повноліття у 2013 році неодноразово звертався до Херсонської міської ради для переоформлення на свої ім`я особового рахунку на вказане приміщення.
Вимоги позивача щодо відсутності його в квартирі більше 6 місяців є безпідставними, оскільки він дійсно багато часу проводить у м. Києві, заочно навчається у Київському університеті фізичного виховання і спорту, а також грає у футбол. Він винаймав житло за адресою: АДРЕСА_6 на час сесії та не має ніякого відношення до цієї квартири, як і до квартири за адресою: АДРЕСА_9 .
Окрім того, військова частина не є належним позивачем у справі, у зв`язку з тим, що спірна квартира не перебувала і не перебуває на балансі чи обліку військової частини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради наймодавцем за вказаною квартирою є ПЖЕФ «Реформа», а не військова частина.
Безпідставними є також посилання відповідача щодо застосування ст.55 ЖК України, оскільки доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 , побудована за рахунок дольової участі та передана військовій. частині НОМЕР_1 виконавчим комітетом Херсонської міської ради позивачем не надано.
В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав зазначених у позові з урахуванням уточнених та доповнених позовних вимог.
В останнє судове засідання прокурор не з`явився надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в останнє судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення проти позову.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову.
Представник Херсонської міської ради в останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Представник Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва, за дорученням Максимцева Л.І. в останнє судове засідання не зявилась, надала письмове пояснення, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Суд вважає, можливим закінчити розгляд справи за відсутності учасників справи, зважаючи на подані ними заяви.
Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року закрито провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та виселення, у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно до ст. 55 ЖК України жилі приміщення, що звільняються в будинках, переданих державними підприємствами, установами, організаціями виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів, а також жилі приміщення, що звільняються в будинках, споруджених із залученням у порядку пайової участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ, організацій. Зазначений порядок заселення застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження жилого будинку.
Відповідно до п. 1 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.1995року № 20 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей (ст.64 ЖК України), які проходять службу у військових частинах, в установах, на підприємствах, в організаціях, військових прокуратурах тощо.
Забезпечення військовослужбовців, працівників житлом за рахунок фондів Міністерства оборони України здійснюється шляхом, зокрема, пайової участі у житловому будівництві з виконавчими комітетами Рад народних депутатів, підприємствами і організаціями.
Згідно до п. 14 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України - жилі приміщення військовослужбовцям надаються за рішенням житлової комісії військової частини погодженої з начальником квартирно-експлуатаційної частини. Списки розподілу жилої площі по військовій частині з необхідними документами направляються через квартирно-експлуатаційну частину району на затвердження начальнику гарнізону.
Пунктом 27 цього Положення передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення виконавчий комітет Ради народних депутатів видає ордер на вселення в надане приміщення.
Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до дольової участі у будівництві житла військовій частині НОМЕР_1 була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 02.12.1999року(ас. 140-141).
Згідно до листа голови Правління АТ ЗТ ДБК «Херсонський домостроительный комбинат» від 31.08.1999року №1-422 на ім`я голови Херсонської міської ради, правління домобудівельного комбінату просило внести зміни у відомості по житловому будинку АДРЕСА_10 ) відповідно до укладеного договору №7/15 від 02.03.1998року на квартири АДРЕСА_11 , 41, 44, 45, 20, 54, 59, 63, 71, 77, 81, 82, 84, 86, 49, 25, 17, 38, 21, 79 оформити на в/ч НОМЕР_1 (а.с.279).
Відповідно до листа командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.1999року командуванню військової частини згідно дольової участі, виділені квартири в будинку АДРЕСА_3 , згідно рішення житлової комісії гарнізону однокімнатна квартира АДРЕСА_12 ) передається для розподілення Обласному військовому комісаріату м. Херсона (а.с. 150-151).
Згідно до протоколу № 6 від 19.10.1999 року засідання житлової комісії Херсонського гарнізону та списку розподілу жилої площі, затвердженому начальником Херсонського гарнізону - Херсонським обласним військовим комісаром генерал-майором Слободянином С.М. однокімнатна квартира, отримана зверх розподілених 19 квартир по АДРЕСА_3 , для частин гарнізону, згідно протоколу №3 від 07.07.1999року, розподілена представнику військової прокуратури капітану юстиції Парамонову Є.В. поза чергою (а.с149).
Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №102 від 16.05.1999 року затверджено відомості розподілу житла у будинку АДРЕСА_3 на 86 квартир, загальною площею 4897,83 кв.м, жилою площею 2806,93 кв.м. та зобов`язано керівників установ, організацій та підприємств про розподілі житла суворо дотримуватися вимог житлового законодавства (а.с.152).
Херсонською міською радою у грудні 1999року ОСОБА_2 , склад сім`ї одна особа, видано ордер №319 на право зайняття однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).
Відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та листа Херсонської міської ради від 08.09.2015року № 8-0286-11/10 виконавчими органами Херсонської міської ради питання приватизації квартири АДРЕСА_1 , не розглядалося..(а.с. 12).
Враховуючи, що встановленими судом обставинами справи підтверджено та не спростовано відповідачами, що квартира АДРЕСА_1 , була побудована за рахунок коштів Міністерства оборони України та на час введення будинку в експлуатацію була власністю Державни в особі Міністерства оборони України, до цього часу квартира не приватизована, тому є власністю Міністерства оборони України і на неї поширюються положення статті 55 ЖК України.
Власник нерухомого майна не обмежений у праві звернення до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своєю власністю, зокрема і шляхом виселення.
Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Ця вимога стосується членів сім`ї наймача, які на законних підставах (ордеру) вселилися та проживають з наймачем за адресом проживання.
Згідно до ст. 24 Положення, надання житла військовослужбовцю на новому місці служби проводиться після здачі ним жилої площі, яку вони займали за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там залишилися проживати повнолітні члени їх сім`ї.
Відповідно до п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби.
Наказом військового прокурора Південного регіону України №38/ос від 07.11.2001року ОСОБА_2 був виключений із списків особового складу військової прокуратури Херсонського гарнізону та переведений для подальшого проходження військової служби до військової прокуратури Південного регіону України(м. Одеса).
Під час проходження військової служби на новому місці служби у м. Одеса у 2005році ОСОБА_2 від держави в особі Міністерства оборони України отримав наступну двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яку в червні 2006року залишив матері ОСОБА_6 , у зв`язку з переведенням його до нового місця роботи до військової прокуратури Центрального регіону України (м. Київ).
Отримавши квартиру в м. Одеса, ОСОБА_2 не здав попередню квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
З вересня 2011року ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій прокуратурі Західного регіону України (м.Львів) на посаді першого заступника військового прокурора та постійно проживає у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_5 та зареєстрований за даною адресою.
Відповідно до довідки Управління державної міграційної служби України в Херсонській області від 15.10.2015року №1/2-20124З, за адресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знята з реєстраційного обліку 19.08.2005року; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; знятий з реєстраційного обліку 02.03.2005року; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , знята з реєстраційного обліку 19.08.2005року(а.с.11).
Відповідно до карток прописки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_13 , з 08.07.2005року (а.с. 37-38).
Ордер на зайняття жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не видавався, вони не є членами сім`ї ОСОБА_2 , спірна квартира органами військового управління та органами квартирно-експлуатаційної служби їм не розподілялася, тому вони самовільно вселились у спірне жиле приміщення.
Доводи відповідача відносно того, що він разом із матір`ю вселивя до квартири АДРЕСА_1 , для догляду за бабусею ОСОБА_6 (особою похилого віку), спростовуються матеріалами справи, оскільки доказів того, що ОСОБА_6 1942 року народження, якій станом на 2001 рік виповнилось 59 років потребувала строноннього догляду матеріали справи не містять, не надані такі докази і в ході судового розгляду справи.
Орім того, матеріалами справи підтверджено, що у 2006році ОСОБА_6 залишилася проживати одна у квартирі за адресою: АДРЕСА_14 , після з переведення у 2006 році її сина ОСОБА_2 до нового місця служби до військової прокуратури Центрального регіону України м. Київа, а з листопада 2011року до військової прокуратури Західного регіону України м. Львів.
Згідно до акта перевірки квартири АДРЕСА_1 , по факту проживання від 04.11.2015року, затвердженого директорм Приватної житлово-експлуатаційної фірми «Реформа», встановлено, що в даній квартирі з травня 2007року проживають квартиронаймачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Наймач ОСОБА_5 померла у 2008році, її син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в квартирі з 08.07.2005року.(а.с. 27).
Отже, матеріалами справи підтверджено, що в спірній квартирі з 2007року проживають квартиронаймачі, а відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю не проживали у квартирі з 2007року, ОСОБА_1 не проживав в квартирі і після смерті матері в силу малолітнього віку(13років).
Однак, з часу досягнення повноліття у 2013році, ОСОБА_1 в квартиру не повернувся і на день складення акту від 04.11.2015року не проживав в квартирі протягом тривалого періоду без поважних причин, оскільки згідно до навчальної картки студент ОСОБА_1 зарахований до Національного університету фізичного виховання і спорту України наказом від 22.08.2013року, заочна форма навчання - залікова книжка №13073(а.с. 26,81).
Як вбачається, із довідки Квартиро-експлуатаційної частини міста Миколаєва від 04.07.2005року №56, виданої майору юстиції ОСОБА_2 він займає однокімнату квартиру у АДРЕСА_13 , яку залишив свїй матері ОСОБА_6 (а.с. 68).
Згідно витягу з протоколу №2 засідання міської громадської ради з житлових питань від 02.02.2005року, розглянувши заяву ОСОБА_6 про зміну договору найму жилого приміщення, комісія визнала ОСОБА_6 наймачем квартири АДРЕСА_1 та запропонувала ПЖЕФ «Реформа» укласти договір найму жилого приміщення з ОСОБА_6 (а.с.69).
Відповідно до протоколу №б/н засідання міської громадської ради з житлових питань без дати комісія визнала наймачем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та запропонувала ПЖЕФ «Реформа» укласти договір найму жилого приміщення з ОСОБА_5 , протокол затверджений рішення виконкому міської ради № 368 від 16.08.2005року, тобто на час зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за даною адресою (а.с.70,10).
За таких обставин, суд не приймає, як належний доказ правомірного користування спірною жилою площею зазначені акти, оскільки вони не є належним, допустимими та достовірними у відповідності до приписів ст.ст.77-79 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позивача що ОСОБА_1 втратив право користування жилим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1 та підлягає виселенню у судовому порядку без надання іншого приміщення за рахунок Держави в особі Міністерства оборони України, оскільки вселився у квартиру поза порядком визначеним законодавством і не проживає у спірній квартирі протягом тривалого часу без поважних причин, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного, ст.ст. 55,58, 64, 71-72,116 ЖК України, керуючись ст.ст. 5-13, 141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Військової частини НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 218 грн.
У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Повний текст судового рішення складено 20.04.2019 року.

Суддя: В.В. Прохоренко