Справа № 450/825/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/3009/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Львів

Справа № 450/825/18

Провадження № 22-ц/811/3009/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Симець В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2018 року у складі судді Кіпчарського М.О.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, припинення права власності на Ѕ частину майна та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суд з позовом до відповідача та, з врахуванням уточнених 22.08.2018р. позовних вимог, просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з січня 2012 року по січень 2018 року, визнати за нею та відповідачем право власності за кожним на Ѕ частину майна на загальну суму 211 644,68 грн., припинити її право власності на Ѕ частину даного майна та стягнути грошову компенсацію Ѕ частини вказаного майна з ОСОБА_3 на її, ОСОБА_2 користь у розмірі 105 822,34 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується з підстав порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з січня 2012 р. по січень 2018р. вона та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зокрема, з січня 2012 р. вони знімали квартиру у м.Львів-Рясне, а з червня 2017 р. проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , де на даний час зареєстрований та проживає відповідач.

У цей період часу вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, та разом придбали майно.

Вказані обставини підтверджено свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Вважає, що суд припустився до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. (а.с.154-156)

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, припинення права власності на Ѕ частину майна та стягнення грошової компенсації.

Позовні вимоги мотивує тим, що з січня 2012 р. по січень 2018р. вона та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зокрема, з січня 2012 р. вони знімали квартиру у м.Львів-Рясне, а з червня 2017 р. проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , де на даний час зареєстрований та проживає відповідач.

У цей період часу вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, та разом придбали наступне майно: модульна шафа -18000 грн., меблі для кухні-12000 грн., диван -34000 грн., світильник - 3000 грн., душова кабінка ScandispaAmartRDS-06-CN 90х90х185 - 17000 грн., паркан з профнастилу з металевими стовпами 20 м.п. -20000 грн., бруківка 120 м.кв - 24000 грн., умивальник CersanitCiti 60 -1000,00 грн.,бойлер STEATTECUBESLIMVM 50S3C-5000,00 грн., двері вхідні 1 шт. - 10000,00 грн., вікна пластикові 5 шт.- 6000,00 грн., плитка кахельна на кухню - 20 м.кв. - 9000,00грн., плитка у ванній - 40 м.кв. - 26000,00 грн., диван «Адажіо» 1 шт. -7500,00 грн., тумба декор 1 шт. - 2358,00 грн.. полотно дверне ПВХ 2 шт. -3258,00 грн., наличник дверний 8 шт. - 484,80 грн., коробка дверна 2 шт.- 720,00 грн., добірна планка 2 шт.- 181,92 грн., шафа вбудована електрична 1 шт. -5098,98 грн., поверхня електрична - 1 шт. - 5799,00 грн., витяжка кухонна 1 шт. - 2443,98 грн., тумба під взуття 1 шт. -800,00 грн., диван «Мамотка» 1 шт. - 7500,00 грн., стінка «Самбай» 1 шт. - 8500,00 грн., шафа-купе 1 шт. - 16000,00 грн., а всього на загальну суму 211 644,68 грн. Зазначає, що дане майно було ними придбано в кредит, який вона сплачувала сама, тому посилаючись на приписи статей 69,70, 74 СК України, зазначене майно вважає спільною сумісною власністю подружжя, і з цих підстав позов просить задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не подано суду належних та достатніх доказів на підтвердження даних обставин та не встановлено факту проживання позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 однією сім`єю у період з січня 2012 року по січень 2018 року, а також спільного придбання позивачем та відповідачем в цей же період часу майна на загальну суму 211 644,68 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

При застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Покази свідків на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю.

Вказані свідки зазначали, що про спільне проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 їм відомо зі слів самої ОСОБА_2.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 129/2115/15-ц.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання позивача на спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст.74 СК без наявності інших ознак сім`ї, враховуючи те, що позивач не змогла зазначити точної адреси квартири, де вона тривалий час проживала разом з ОСОБА_3 у м.Львів- Рясне та не надала жодних доказів, які б свідчили про таке проживання.

Позивач не надала допустимих доказів придбання спірного майна внаслідок спільної праці та проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надала доказів на підтвердження, того що у вказаний період вона мала з ОСОБА_3 спільний бюджет, вони вели спільне господарство, були пов`язані виконанням взаємних прав і обов`язків та спільним побутом, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного суду від 27.02.2019 року у справі №522/25049/16-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільнихі кримінальних справ від 31 серпня 2016 року у справі №521/20202/13ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року у справі №369/3920/15-ц.

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 травня 2019 року.

Головуючий

Судді