ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Херсон

Справа №766/16312/16-ц

Провадження №22ц/819/195/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

суддів: Вейтас І.В.,

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Дорошинської В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання оформити звільнення та проведення стягнень, визнання незаконним припинення трудового договору, зміну формулювання причин та дати звільнення, зобов`язання внести відповідні зміни до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди та за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» про визнання незаконним припинення трудового договору, зміни формулювання причин та дати звільнення, зобов`язання внести відповідні зміни до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (далі - КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс») про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання звільнити з роботи, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання видати трудову книжку.

Позовна заява обґрунтована тим, що з квітня 2009 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді заступника директора КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс». З 26 вересня 2015 року посадові обов`язки не виконувала.

23 вересня 2015 року, під час перебування на лікарняному, позивач направила відповідачу заяву про надання з 25 вересня 2015 року частини невикористаних щорічних відпусток з наступним звільненням за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України з 04 листопада 2015 року.

Однак, на час подання позовної заяви її не звільнено, не проведений повний розрахунок та не видано трудову книжку, з приводу чого позивач просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати припиненими трудові відносини між нею та відповідачем з 04 листопада 2015 року, зобов`язати відповідача звільнити її з роботи із займаної посади з 04 листопада 2015 року за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, видати їй належним чином оформлену трудову книжку, виплатити заробітну плату за час відпустки у розмірі 11619,40грн., виплатити грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 71416 грн 80 коп., компенсацію за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 20121 грн 40 коп., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, в розмірі 4 000,00грн.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» про визнання звільнення незаконним, зміну його дати та формулювання, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, послуг на правову допомогу та моральну шкоду (справа №766/16315/16-ц).

Позов мотивовано тим, що наказом №150-К від 06 жовтня 2016 року позивача звільнено з посади на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули, оскільки 21 вересня 2015 року та у період з 28 вересня 2015 року по 06 жовтня 2016 року вона була відсутня на роботі протягом робочого дня, без поважних причин.

Вважає, що її звільнення з 21 вересня 2015 року є порушенням ст. 148 КЗпП України, у зв`язку з чим просила визнати незаконним припинення трудового договору за п. 4 ст. 40 КЗпП України з 21 вересня 2015 року та оформленого наказом №150-К від 06 жовтня 2016 року; змінити формулювання причин звільнення наведені в наказі від 06 жовтня 2016 року№150-К із звільнення за прогул за ч.4 ст. 40 КЗпП України на звільнення за власним бажанням за ст.38 КЗпП України; змінити дату звільнення з 21 вересня 2015 року на 11 жовтня 2016 року; зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до трудової книжки; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 78002грн28коп., компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 72001грн44коп.; заборгованість по заробітній платі у сумі 5453грн85коп., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, в розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» в частині визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання оформити звільнення та видати належним чином оформлену трудову книжку, закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 26 листопада 2018 року про закриття провадження у справі, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бондар А.В. просять апеляційну скаргу задовольнити. Пояснили, що суд безпідставно частково закрив провадження у справі, не врахувавши, що вимоги про припинення трудових відносин, про звільнення та видачу трудової книжки безпосередньо заявлені у взаємозв`язку із припиненням трудових відносин саме з 04 листопада 2015 року, на підставі ст.38 КЗпП, з відповідним формулюванням причин звільнення та дати у трудовій книжці.

Представник КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» - адвокат Мусулевський А.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, пояснивши, що, на його думку, суд правильно закрив провадження в частині позовних вимог, які знайшли свого вирішення в позасудовому порядку, а тому між сторонами відсутній спір щодо таких вимог.

Заслухавши доповідача, сторони та їх представників, які з`явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Вирішуючи питання про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання оформити звільнення та видати належним чином оформлену трудову книжку, суд першої інстанції виходив із того, що трудові відносини між позивачем ОСОБА_1 та КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс», згідно наказу підприємства № 150к від 06 жовтня 2016 року, є припиненими з 21 вересня 2015 року на підставі ст.40 п.4 КЗпП України, а відтак між сторонами відсутній спір стосовно цих вимог.

Проте, погодитися з висновком суду не можна.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 та КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» існують спірні правовідносини саме стосовно припинення трудових відносин, підстав та дати звільнення, видачі належним чином оформленої трудової книжки з відповідними записами. Ці позовні вимоги перебувають у безпосередньому зв`язку із заявленими первинними вимогами про звільнення позивачки з 04 листопада 2015 року, за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) на підставі поданої працівником заяви та видачею трудової книжки.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про часткове закриття провадження у справі, за відсутності, передбачених ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України підстав.

За наведених обставин оскаржувана ухвала суду від 26 листопада 2018 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального закону, з частковим задоволення апеляційної скарги з огляду на подання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заяви про відмову від частини позовних вимог.

Керуючись 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

Л.А. Приходько