ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/270/18

Головуючий у першій інстанції - Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/237/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД в складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Поклад Д.В.,

Позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4

Третя особа - ПАТ «СК «Українська страхова група»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

місце ухвалення судового рішення - м. Прилуки Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 07 травня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, після уточнення якого 19.03.2018 року, просили стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» на їх користь - 58560,12 грн. матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль; 8702,38 грн. - ОСОБА_1 і 8539,85 грн. - ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої смертю дочки та за ушкодження здоров?я малолітнього ОСОБА_6 ; 6009,50 грн. - витрат на поховання; 650,00 грн - вартість послуг евакуатора; 16536,00 грн - витрат на спорудження пам?ятника; стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь: ОСОБА_1 - 1499633,62 грн; ОСОБА_2 - 1500068,00 грн; ОСОБА_6 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 . - 1508064,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 10.01.2016 року близько 14 год 30 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «HYNDAI-І 20» реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив лобове зіткнення з автомобілем «Daewoo-Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , де пасажирами були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вироком Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 15.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, проте звільнено від покарання згідно п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Як стверджують позивачі, їм, як потерпілим, у зв`язку із злочинними діями ОСОБА_5 завдана майнова та моральна шкода, оскільки на очах потерпілих загинула їх дочка та сестра - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, а ОСОБА_1 і ОСОБА_8 , 2012 року народження, отримали середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Позивачі посилаються, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «HYNDAI-І 20» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 була застрахована ПАТ «СК» Українська Страхова група», поліс № АІ/8847148 від 30.11.2015, зі строком дії полісу з 13.12.2015 по 12.12.2016 включно. Проте, страховою компанією страхове відшкодування проведено не було. Відповідачем ОСОБА_5 проведено відшкодування в сумі 37000,00 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 92066,38 грн,

Стягнуто із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 - 271,85 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 - 1499633,62 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 1500068,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 - 1508064,15 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким зменшити сукупний розмір стягнутої з нього на користь потерпілих моральної шкоди до 250000 грн., посилаючись но порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 полягають у тому, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, не врахував його майновий, сімейний стан, наявність інвалідності у нього та його дружини та наявність на утриманні малолітньої дитини. Зазначені відомості мались у справі кримінального провадження на які суд першої інстанції посилався в своєму рішенні. Наголошує, що не взмозі сплатити позивачам визначений оскаржуваним рішенням розмір морального відшкодування.

ОСОБА_5 посилається на положення ст. 454 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції» як на підставу зменшення розміру стягнутої моральної шкоди на користь позивачів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Ткаченко Н.М. просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

У встановлений апеляційним судом строк ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідачі ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, що достовірно підтверджується наявними у справі документальними доказами.

За статтею ст.372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиню 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_5 лише в частині розміру стягнутого з нього на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 морального відшкодування, а в іншій частині - ОСОБА_5 . судове рішення не оскаржується і не заперечується, а відтак не є предметом перегляду апеляційним судом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з висновків судової психологічної експертизи №15209/16-61 від 28.12.2016 року, №15208/16-61 від 27.12.2016 року та №15207/16-61 від 11.01.2017 року, згідно яких орієнтовний розмір моральної шкоди, завданої потерпілим ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок загибелі малолітньої ОСОБА_10 у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10.01.2016 за участю водія ОСОБА_5 , з урахуванням психологічних коефіцієнтів складає по 432 мінімальні заробітні плати на момент винесення рішення суду, що становить 1 608 336,00 грн. Також судом першої інстанції враховано при винесенні оскаржуваного рішення раніше відшкодовану моральну шкоду ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_5

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Срібнянського районного управління юстиції Чернігівської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , 14 серпня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_10 та син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Харитонівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України з призначенням покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. Звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підмтві пункту в статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року встановлено, що 10 січня 2016 близько 14:30 години, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «HYNDAI - I 20», реєстраційний номер НОМЕР_5 рухався по автодорозі Київ-Суми-Юнаківка, порушив вимоги п.п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не встежив та не врахував дорожньою обстановку, не відреагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу. Внаслідок чого не впорався з керуванням свого транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу відносно напрямку руху, де передньою частиною автомобіля допустив лобове зіткнення з автомобілем "Daewoo - Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Daewoo - Lanos", малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 загинула на місці. Водій автомобіля "Daewoo - Lanos" ОСОБА_1 та пасажири обох транспортних засобів ОСОБА_3 та ОСОБА_13 отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи № 20 від 10.01.2016 року убачається, що малолітня ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, розтрощення кісток черепа, субарахноїдальні крововиливи правої та лівої півкуль головного мозку, забій речовини головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких дитина померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №114 від 09.03.2016 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження: закритий перелом вертлюгової западини зліва, забійна рана правого колінного суглобу; садна лобу, що в сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше 21 доби.

За висновком судово-медичної експертизи № 114 від 09.03.2016 малолітній ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки зі зміщенням, синець лобної ділянки голови, що в сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 115 від 09.03.2016 ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню. посттравматичного субарахноїдального крововиливу, дифузнеаксонального ушкодження головного мозку, рваної рани тім`яної ділянки голови справа, садна передньої черевної стінки, що в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Зазначений вирок суду набрав законної сили і за приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України є преюдиціальним при розгляді цієї справи.

Відтак, факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди з необережної вини ОСОБА_5 є встановленим та не потребує додаткового доказування.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині розміру стягнутої моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особ неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У ч. 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам які проживали з нею однією сімєю.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязна з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається сужом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодуваня враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при винесенні рішення урахував кримінальний характер діянь відповідача ОСОБА_5 , характер, тривалість, обсяг та глибину страждань позивачів, непоправність втрати близької людини (дочки та сестри), наслідки порушення нормального життєвого укладу позивачів, погіршення психоемоційного стану, неможливість відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідача та обгрунтовано прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивачів морального відшкодування у зв`язку із смертю дитини, яка настала внаслідок кримінального діяння відповідача, а також із урахуванням ступеня тяжкості та моральних ф фізичних страждань потерпілих внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_13 є інвалідами 3 групи загального захворювання, що підтверджується наданими пенсійними посвідяенями та довідками до акту медико-соціальної експертної комісії, а також той факт, що на їх утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Матеріали справи не містять належних і допустимих документальних доказів, які б безсумнівно підтвердили наявність у відповідача ОСОБА_5 джерел доходів, які б достовірно надавали реальну можливість останньому сплатити потерпілим моральну шкоду у визначеному судом розмірі, загальна сума якого складає 4507766,00 грн.

Зазначені обставини, які є суттєвими при вирішенні цієї справи, залишились поза увагою суду першої інстанції і їм не було надано належної оцінки, що призвело до помилкового вирішення справи.

З огляду на сукупність обставин та наявних у справі доказів та, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, апеляційний суд приходить до переконання, що розмір стягнення на користь позивачів необхідно зменшити до 600000 грн. на кожного.

Зазначені обставини згідно пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру морального відшкодування кожному з позивачів та малолітньому ОСОБА_3 інтереси якого представляє ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2018 року змінити, шляхом зменшення: стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 1499663,62 грн. до 600000,00 грн., стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 1500068,00 грн. до 600000,00 грн.; стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з 1508064,15 грн. до 600000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: