ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 619/3742/17

провадження № 22-ц/818/2101/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Кругової С.С.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з апеляційною скаргою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі представника Манжак Богдана Сергійовича на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області, постановлену 13 лютого 2019 року, суддею Остропілець Є.Р., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Обґрунтовуючи скаргу посилалась на те, що 14.08.2018 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково, стягнуто з відповідача 80 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди та 1751,55 грн. у відшкодування матеріальних збитків. Постановою Харківського апеляційного суду від 11.10.2018 та ухвалою Верховного Суду України від 11.11.2018 рішення залишено без змін.

Отримавши виконавчий лист, скаржник передала його до виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою від 09.01.2018 року.

У вказаній заяві ОСОБА_1 повідомила, що на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" скаржник звільнена від сплати авансового внеску.

Даною нормою визначено, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Оскільки скаржник звернулася до відділу з приводу виконання рішення про стягнення моральної та матеріальної шкоди, що спричинені їй злочином, вона не повинна сплачувати авансовий внесок.

Проте, повідомленням державного виконавця від 14.01.2019 № 749 ОСОБА_1 повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв'язку з несплатою авансового внеску, що порушує її право на примусове стягнення боргу з ОСОБА_3 Вказане повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання скаржник отримала поштою 19.01.2019 року.

У зв'язку з чим просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення, прийняте 14.01.2019 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манжак Б.С. про повернення виконавчого документу В/л № 619/3742/17 стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення, прийняте 14.01.2019 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манжак Б.С. про повернення виконавчого документу В/л № 619/3742/17 стягувачу без прийняття до виконання. Зобов'язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску.

В апеляційній скарзі Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі представника Манжак Богдана Сергійовича просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 14.01.2019 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8. ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більш 10 мінімальних розмірів заробітної плати,а за рішеннями немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі 2 мінімальних розмірів заробітної плати - з боржника - юридичної особи. Вказує на те, що дослідивши документи, надані стягувачем, державний виконавець дійшов висновку, що при пред'явленні виконавчого документу до виконання, стягувач зобов'язаний до заяви про відкриття виконавчого провадження та оригіналу виконавчого документу долучити квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі, встановленому чинним законодавством. Звертає увагу суду на те, що у виконавчому документі не зазначено, що сума коштів, яка підлягає стягненню, це відшкодування майнової або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення саме кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі представника Манжак Богдана Сергійовича підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволено частково, стягнуто з відповідача 80 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди та 1751,55 грн. у відшкодування матеріальних збитків. Постановою Харківського апеляційного суду від 11.10.2018 року та ухвалою Верховного Суду України від 11.11.2018 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отримавши виконавчий лист, скаржник передала його до виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою від 09.01.2018 року.

У вказаній заяві ОСОБА_1 повідомила, що на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" скаржник звільнена від сплати авансового внеску.

За змістом абзацу 7 частини 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску також звільняються стягувачі за рішеннями про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із змісту рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.08.2018 року вбачається, що шкода, яка відшкодована ОСОБА_1 була спричинена їй кримінальним правопорушенням.

Проте, повідомленням державного виконавця від 14.01.2019 № 749 ОСОБА_1 повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв'язку з несплатою авансового внеску, що порушує її право на примусове стягнення боргу з ОСОБА_3

Повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання скаржник отримала поштою 19.01.2019 року.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Закон України «Про виконавче провадження»визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно дост.1 зазначеного Закону про виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Державний виконавець звертає увагу на те, що у виконавчому документі прямо не вказано про те, що стягненню підлягає шкода, завдана внаслідок кримінального правопорушення.

Між тим, про наявність підстав для звільнення від авансового внеску стягувач зазначала у своїй заяві. Оскільки матеріалами справи підтверджено, що шкода, яка підлягає стягненню дійсно була завдана кримінальним правопорушення, то відсутні підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Між тим, в частині зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску, оскаржуване рішення є таким, що підлягає зміні, виходячи з наступного.

За змістом роз'яснень, що містяться у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями Закону України "Про виконавче провадження" право вчиняти дії та приймати рішення щодо відкриття виконачого провадження належить саме державному виконавцю, а тому суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення таких дій, в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі представника Манжак Богдана Сергійовича задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року в частині зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску - змінити.

Зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 619/3742/17 без сплати авансового внеску.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

С.С. Кругова