ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5701/19 Справа № 187/1598/18 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення суду на утримання спільної дочки, з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.2-3/.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що має скрутне матеріальне становище, оскільки крім зазначених аліментів з нього також стягуються, на підставі рішення Петриківського райсуду від 26 червня 2018 року, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частини від всіх видів заробітку, щомісячно на утримання дружини ОСОБА_4 , до досягнення дитини трьох років.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року позовні вимоги задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист, виданий Петриківським райсудом Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року по справі № 187/1/14-ц.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.59-64/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не навів суду фактів того, що в нього відбулась суттєва зміна сімейного та матеріального стану, як платника аліментів. Також судом не було враховано, що стягнуті аліменти на утримання спільної дочки вже було змінено рішенням від 05 червня 2018 року /а.с.66-70/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 30% відсотків від всіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.53/.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року зменшено розмір аліментів визначений рішенням Петриківського райсуду від 21 січня 2014 року та стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі з 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.7/.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі з 1/6 частки з усіх видів заробітку, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 07 травня 2018 року на користь ОСОБА_4 , що підтверджується виконавчим листом /а.с.10/.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі з 1/6 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2018 на користь ОСОБА_4 до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, що підтверджується виконавчим листом /а.с.11/.

Дані обставини встановлені судовими рішеннями та додаткового доказування не потребують відповідно до норм ст.81 ЦПК України.

Таким чином, на час розгляду даної справи з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у розмірі 1/6 на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитини трьох років, тобто з відповідача утримаються аліменти у загальному розмірі, який перевищує 50% розміру його доходу.

Коригуючою довідкою державного виконавця Петриківського ДВС борг ОСОБА_2 станом на 01 березня 2018 року склав 10 771, 67 грн. /а.с.41/.

Станом на 01 листопада 2018 року заборгованість у розмірі 10 771, 67 грн утримана в повному обсязі із заробітної плати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по виконавчому листу № 2/0187/1/14 від 06 лютого 2014 року, що підтверджується довідкою спеціаліста УФЗБО ГУНП /а.с.42/.

Таким чином, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічного змісту роз`яснення викладені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 №3, що також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України від 05 лютого 2014 по справі № 6-143цс13.

Матеріалами справи доведено, що з часу присудження аліментів за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року, відповідно до якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позивача змінився сімейний стан, а саме, у нього народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої, на підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу та 1/6 на утримання мати дитини по її догляду до трьох років.

Тлумачення статті 192 Ск України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів стягуваних на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів колегія суддів вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби дитини.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази, правильно дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом розгляду у суді першої інстанції, оскільки такі доводи були зазначені у запереченнях на позов, яким була надана належна оцінка, таким чином вони не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог ст.ст. 263, 264 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров