Головуючий суду 1 інстанції - Безкровний І.Г.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 414/672/19
Провадження № 22-ц/810/326/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря: Сінько А.І.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Луганський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року (постановлену у складі судді Безкровного І.Г.) у приміщенні того ж суду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

встановила:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті у певний час її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 07 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, було залишено без руху, у зв`язку з тим, що подана заява не відповідає вимогам закону та надані заявницею копії документів не завірені відповідно до чинного законодавства України.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду заявник через свого представника звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та порушення права заявника на вільний доступ до правосуддя.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року, надано строк учасникам справи для подачі відзиву. Ухвалою суду від 03 травня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження на 07 травня 2019 року о 09 годині 30 хвилині без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву на підставі ст.185 ЦПК України, суд виходив з того, що заявником не усунуто недоліки заяви, а саме не надано копії документів завірених відповідно до чинного законодавства України та розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, не вказано у заяві з якою метою заявнику необхідно встановити факт смерті її чоловіка та не надано копію заяви з доданими до неї матеріалами для заінтересованої особи. Таким чином, подана ОСОБА_1 заява про встановленн факту смерті її чоловіка не відповідає вимогам ст. ст. 175,177, 318 ЦК України.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України, їх посадові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та Законами України. Будь які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами чи такими особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З матеріалів справи вбачається, що Луганським міським віддділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 05 березня 2019 року № 198/17.1-31 ОСОБА_1 . відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка ОСОБА_3 на підставі пред`явлених заявником документів.

Відмова мотивована тим, що представлене заявником свідоцтво про смерть (лікарське свідоцтво про смерть) видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, та не відповідають встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України і не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Алчевськ Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Посилання суду першої інстанції на те, що заява про встановлення факту смерті не відповідає вимогам, встановленим чинним законом, не приймаються судовою колегією, оскільки усуваючи недоліки заяви, заявник зазначив, що встановлення факту смерті йому потрібно для створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав. (право на спадкування, отримання субсидії тощо).

Щодо ненадання заявником певних доказів, та належним чином не завірених копій, то, відповідно до ч.2 ст.294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи окремого провадження суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.80, ч.1 ст.264 ЦПК України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання вже безпосередньо під час ухвалення рішення у справі.

Стосовно відсутності розрахунку заявником судового збору, то заява стосується встановлення факту, що має юридичне значення, та подана у зв`язку із тимчасовою окупацією території України, що призвела (або може призвести) до порушення права заявника. Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заявниця при зверненні до суду з вказаною заявою про встановлення факту смерті від сплати судового збору звільнена у відповідності до п.21 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Що стосується відсутності копій документів для іншого учасника процеса, то на думку судової колегії, у даному випадку, це не є беззаперечною підставою для повернення заяви.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що питання про визнання заяви неподаною та повернення заяви було вирішено судом першої інстанції всупереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, що відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 27 березня 2019 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий: Н.В. Стахова

Судді: Ю.В. Єрмаков

М.В. Назарова