Справа № 433/2161/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

07 травня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі головуючого - судді Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 380 гривень щомісячно на кожну дитину. На даний час відповідач продовжує сплачувати аліменти у розмірі 380 грн., що є вкрай недостатнім для забезпечення всіх потреб дітей.

Тому позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року, з аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 380 грн. на кожну дитину на 1/3 частину від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його та позивача відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно не зявився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 380 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 06 лютого 2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).

На підставі рішення суду Троїцьким районним судом було видано 05 квітня 2012 року виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача (а.с.9).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_5 набрав чинності 08 липня 2017 року.

Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дана норма права визначає такі підстави для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального або сімейного стану 2) погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів 3) інші випадки, передбачені СК України.

Виходячи зі змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, частина 2 статті 182 СК України чітко встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року 2027 грн. (50 % від вказаної суми становить 1013 грн. 50 коп.).

Відповідач сплачує аліменти у розмірі 380 грн., тобто у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, зокрема, менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При розгляді даної справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові по справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 р., згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З огляду на встановлені факти, враховуючи, що розмір аліментів, який стягується згідно рішення Троїцького районного суду від 22 березня 2012 року на утримання дітей сторін в розмірі 380 грн. на кожну дитину, не відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для належного забезпечення дитини, наявні підстави для зміни способу та розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Оскільки судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти згідно рішення суду у розмірі, меншому, ніж визначено ч.2 ст. 182 СК України, то в даному випадку вимоги позивача про збільшення розміру аліментів є обґрунтованими.

Суд приймає до уваги вищевказані обставини та враховує що доказів того, що відповідач не має можливості надавати допомогу по утриманню дітей суду подано не було.

Таким чином, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів підлягає задоволенню, а тому необхідно змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Троїцького районного суду від 22 березня 2012 року з твердої грошової суми у розмірі 380 гривень на кожну дитину на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Одночасно суд вважає за необхідне, після набрання рішенням законної сили, відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року по справі № 2-40/12 про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 142, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 181, 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми у розмірі 380 гривень на кожну дитину на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення повноліття дітьми.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 березня 2012 року по справі № 2-40/12, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 380 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 06 лютого 2012 року до досягнення дітьми повноліття, - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.): отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.М. Попова