Справа № 215/5774/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 травня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.
секретар судового засідання Пономаренко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
14.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, та просить усунути перешкоди у користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 40, що розташований за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Говорова, оскільки відповідачі не мешкають за вказаною адресою вже понад один рік, особистих їх речей в домі немає, за комунальні послуги не сплачують.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду (а.с. 31).
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, відзиву не надали.
Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 14.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2019 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 липня 2002 року, завіреного державним нотаріусом, належить вказаний будинок за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Говорова, 40 (а.с.5).
За даними акту про не проживання від 11.12.2018 року, складеного мешканцями будинків № 37, 47 по вулиці Говорова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та посвідченого головою вуличного комітету, відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з липня 2010 року не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).
Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Згідно пункту 39 Постанови, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи те, що відповідачі, як члени сім'ї власника житла, донька та онук позивача, не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2010 року, згідно даних акту, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що втратили право користування цим житловим приміщенням.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН не відомо, відповідно до довідки ДП «ІСС»: боржник із вказаними реєстраційними даними не зареєстрований, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 40, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Говорова.
Копію рішення направити відповідачуам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення складено суддею 07.05.2019 року.
СУДДЯ: