Справа № 482/2041/18
Номер провадження 2/482/203/2019
02 травня 2019 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач в жовтні 2018 року звернулася до суду з позовом, підписаним її представником ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
На підтвердження позовних вимог позивач вказала, що за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.06.2011 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вважає, що такий розмір аліментів на сьогодні є незначним і не може забезпечити потреби дитини, тому просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на її користь на утримання неповнолітнього сина, до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати змінений розмір аліментів з дня подачі нею позову до суду.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в їх з позивачем відсутність.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджено його особистим підписом в бланку поштового зворотнього повідомлення про судові виклики.
Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України, судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов до таких висновків.
Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження вказаної дитини і який перебуває на утриманні позивача.
За рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.06.2011 р., з відповідача утримуються аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.06.2011 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджено рішенням вищевказаного суду.

30.12.2015 року в відділі ДРАЦС Дніпровського РУЮ у місті Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне, утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого, в ч. 2 ст. 182 СК України були внесені зміни, та ч. 2 ст. 182 СК України викладена в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому, підлягають до задоволення.

Однак, стосовно вимоги позивача про початок стягнення зміненого розміру аліментів з дня подачі нею позову до суду, то суд зазначає про наступне.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За такого, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 89, 258, 259, 263-265, 279, 280, 281 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської обалсті від 15.06.2011, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 400 грн., щомісячно, на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: Баранкевич В.О.