ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1419/18 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду у смт. Золочів Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_5) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Зі згоди позивача у вказаній квартирі була прописана його колишня дружина відповідач ОСОБА_2, яка у вказаній квартирі не проживає більше двох років з моменту розлучення. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється, що порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, через що він був змушений звернутися до суду зі вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, позовні вимоги підтримав з неведених мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також з'явилася, пояснила суду, що дійсно після розлучення вона не проживає у квартирі АДРЕСА_1, що належить позивачу, та в якій вона зараз зареєстрована. Зазначила, що не проти знятися з реєстрацій у вказаній квартирі, на неї не претендує, проте до суду не розуміла, що це матиме наслідком для їхньої дитини, тому не знімалася добровільно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі Договору дарування квартири від 18.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Івановим М.І. зареєстрованого в реєстрі за №378, витягу з державного реєстру правочинів № 5814102 від 18.04.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» № 18826823 від 15.05.2008 року.

За відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 15.02.2019 року № 02-19/1060 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, дійсно зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19.02.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 52. Прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишено «ОСОБА_2». Рішення набрало законної сили 29.02.2016 року.

Згідно актів, складених за підписами депутата Золочівської селищної ради ОСОБА_1, та його сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_9, засвідчених секретарем Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Олійник В., від 10.01.2017 року, 14.03.2017 року, 12.06.2017 року, 04.08.2017 року, 11.10.2017 року, 29.12.2017 року, на момент обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, власником якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в даному домоволодінні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає.

Аналогічна інформація міститься також у актах, складених за підписами депутата Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Юхно В.І., та сусідів ОСОБА_8 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, засвідчених секретарем Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Колодько, від 03.07.2018 року та 18.12.2018 року.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.

Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 206 ЦПК України передбачена можливість визнання позову відповідачем. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, як колишня дружина позивача ОСОБА_1, зареєстрована за вказаною адресою, проте є відсутньою за місцем реєстрації понад 1 рік. Проживаючи за іншою адресою, спірним житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника квартири ОСОБА_1 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно відсутності останньої у квартирі, суду не надано, в зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування вказаним житлом. Оскільки, підставою для зняття особи з реєстрації може бути судове рішення про позбавлення особи права користування житлом, суд, з урахуванням визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст., ст. 12, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. С.Шабас