Справа № 2018/2-3135/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Савицької М.В., розглянувши у судовому засіданні подання приватного виконавця Бабенко Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України боржника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло подання приватного виконавця Бабенко Д.А. про тимчасове обмеження права на виїзд за межі України боржника ОСОБА_1

В обґрунтування подання виконавець вказує, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 57530030 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2/2018/393/2012 від 10.10.2018 року, який видано Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми у розмірі 783075,33 дол. США, що становить 6237429,93 грн.

В поданні приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. прохає тимчасово обмежити виїзд боржника ОСОБА_1 за межі України і підставою подання вказує те, що боржник злісно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.ч. 1,2,3,4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. знаходиться виконавче провадження № 57530030 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2/2018/393/2012 від 10.10.2018 року, який видано Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми у розмірі 783075,33 дол. США, що становить 6237429,93 грн.

25.10.2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова та направлена сторонам виконавчого провадження, з якою боржник ознайомлений 02.11.2018 року, про що свідчить його підпис в отриманні постанови.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що у боржника наявнє майно, що належить йому на праві приватної власності у вигляді 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , доступ до якої було надано судом та з*ясовано, що в даній квартирі проживають орендарі.

19.11.2018 року боржником ОСОБА_1 до приватного виконавця подана заява, в якій він вказує, що в нього єдине житло це 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , іншого житла немає і вказує, що отримав постанови виконавця 02.11.2018 року, рішення суду не виконується.

Судом встановлено, що станом на теперішній час рішення суду не виконане, боржником жодних коштів після відкриття виконавчого провадження на користь стягувача не сплачено, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду. Привтним виконавцем вживались заходи для примусового виконання рішення суду, які не дали результатів, і боржником не вказано фактичне місця проживання та не вжиті заходи щодо виконання рішення суду.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках-на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження боржник вказану суму боргу добровільно не сплатив, пояснення про причини невиконання рішення суду не надав, адресу фактичного проживання приватному виконавцю не вказав, заходів щодо відчуження майна для погашення заборгованості не вчинив, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2015 р. № 1839/5), подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання боржником своїх зобов`язань повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Така ознака, як ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, як вбачається з наданих суду документів боржник має закордонний паспорт, що є підстави вважати, що останній може виїхати за межі України.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24 березня 2008 року № 261/08 визнано за необхідне вжиття заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав і свобод людини щодо належного виконання рішень судів, підвищення ефективності їх виконання, зокрема, щодо: удосконалення процедур, пов`язаних із примусовим виконанням рішень судів; упорядкування повноважень державних виконавців з метою недопущення ними зловживань під час здійснення виконавчого провадження; підвищення ефективності діяльності державних виконавців, у тому числі шляхом матеріального заохочення.

Одним із таких засобів може бути тимчасове обмеження особам у праві виїзді за межі України з вилученням паспортного документа чи без такового, причому таке обмеження можливе на підставі рішення за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Обмеження у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яке має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Враховуючи повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення від виконання своїх боргових зобов`язань, суд приходить до висновку, що підстави викладені у поданні приватного виконавця є обґрунтовані та достатніми для його задоволення.

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов`язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безсторонній судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В рішенні від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суд визнав проблему невиконання рішень національних судів системною в Україні: «суд дійшов висновку, що порушення, зазначені в цьому рішенні, не пов`язані з якимось поодиноким випадком чи особливим поворотом подій у цій справі, але є наслідком недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів, за які вони несуть відповідальність. Отже, ситуацію у цій справі слід кваліфікувати як таку, що є результатом практики, несумісної з положеннями Конвенції», «зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту».

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного рішення суду та задля недопущення порушення та відновлення прав стягувача, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, про яке достеменно обізнаний, і приватний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними, а тому враховуючи викладене, а також для ефективного виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до виконання зобов`язань за судовим рішенням, що виконується в межах виконавчого провадження № 57530030.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 та приватному виконавцю ОСОБА_2 до відому, а Державній прикордонній службі України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення, а особами, яка не брали участі у судовому засіданні, протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, оскільки проголошена поза межами судового засідання.

Суддя Я.В.Губська