Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 Справа №607/1911/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альваро» до ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за поставлену продукцію ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Альваро» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, у якому просять стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬВАРО» 189 163 грн. 74 коп. заборгованості за поставлену продукцію, а також 2 837,46 грн. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує на те, що згідно договорів поставки №01/14 від 03.11.2014 р. та №02/14 від 03.11.2014 р. TOB «Альваро» поставило ФОП ОСОБА_2 продукцію на загальну суму 189 163,74 грн. (81 492,60 грн. на підставі договору поставки №01/14 від 03.11.2014 р. та 107 671,14 грн. на підставі договору поставки №02/14 від 03.11.2014 р.). Передачу продукції TOB «Альваро» здійснено вчасно та в повному обємі відповідно до умов вказаних договорів, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №0000313 від 03.11.2014 р. та №0000315 від 05.11.2014 р. Згідно п. 6.1. договорів поставки, Покупець зобовязаний оплатити поставлений товар (кожну окрему партію) на протязі 90 (девяносто) календарних днів з моменту поставки. Таким чином, строк оплати поставленого товару закінчується: згідно видаткової накладної від 03 листопада 2014 року - 03 лютого 2015 р. та згідно видаткової накладної від 05 листопада 2014 року - 05 лютого 2015 р. Відповідач взяті на себе зобовязання по оплаті за відвантажену продукцію не виконав, заборгованість ОСОБА_2 перед TOB «Альваро» становить 189 163,74 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили, подали суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказують на те, що між TOB «Альваро» та ОСОБА_2 було укладено договір поставки №01/14 та №02/14 від 03 листопада 2014 року. Зазначили, що ОСОБА_2 будь яку продукцію по спірних видаткових накладних не отримував, позивач самостійно їх склав та дав йому підписати, з метою уникнення податкового обліку. У позові просить відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Подав суду відзив на позовну заяву відповідно до якої зазначив, що згідно п. 6.1. Договорів поставки №01/14 від 03.11.2014р. та №02/14 від 03.11.2014 р. покупець зобовязаний оплатити поставлений товар (кожну окрему партію) на протязі 90 календарних днів з моменту поставки. Строк оплати поставленого товару закінчився: згідно видаткової накладної від 03 листопада 2014 року - 02 лютого 2015 р. Враховуючи той факт, що останній день строку оплати по вказаній накладній є 03.02.2015 року, лише в перший робочий день, після закінчення строку оплати, тобто 04.02.2015 р. позивач довідався, що відповідачем, боржником у зобовязанні, не виконано обовязку щодо здійснення оплати за отриману продукцію згідно видаткової накладної №0000315 від 05.11.2014 року. Позовні вимоги просить задовольнити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

03 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альваро» та ОСОБА_2 укладено договора поставки №01/14 та №02/14, за умовами яких постачальник зобовязується поставляти (передавати у власність Покупця) плівку пакувальну для кави, папір для фасування цукру, папір фільтрувальний, ящик, сировину та інші товари продовольчої та непродовольчої групи, а Покупець зобовязується прийняти й оплачувати за поставлений товар у кількості й асортименті, то по ціні, яка вказана у видаткових накладних.

Як вбачається із наказу №31 від 03 листопада 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Альваро» делеговано менеджеру із збуту ТОВ «Альваро» ОСОБА_5 надати повноваження підпису документів по роботі із замовленнями на виготовлення продукції, заявок на перевезення як в межах України так і іноземних, актів виконаних робіт по виробництву, документів на відпуск продукції зі складу, актів прийому-передачі та інших безпосередньо повязаних з напрямком роботи. ОСОБА_6 завідувачу складу надано повноваження підпису документів по актах на готову продукцію.

Згідно видаткової накладної №0000313 від 03.11.2014 року постачальником TOB «Альваро» поставлено ФОП ОСОБА_2 продукцію на суму 81 492,60 грн. на підставі договору поставки №01/14 від 03.11.2014 р.

Згідно видаткової накладної №0000315 від 05.11.2014 р. постачальником TOB «Альваро» поставлено ФОП ОСОБА_2 продукцію на суму 107 671,14 грн. на підставі Договору поставки №02/14 від 03.11.2014 р.

Поставлену продукцію ФОП ОСОБА_2 отримав, що стверджується його підписами, засвіченими печатками на вказаних видаткових накладних.

Будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 заперечив факт отримання ним продукції згідно зазначених видаткових накладних, пояснивши, що постановлену продукцію зазначену у них він не отримував, а наявність підпису у них свідчить про ухилення позивача відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 заперечив наявністю свого підпису на спірних видаткових накладних та факту видачі ним товару відповідачу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту).

Суд, проаналізувавши та оцінивши надані йому докази, а саме зазначені договри поставки та видаткові накладні зазначає, що у порядку виконання Договору поставки №01/14 від 03.11.2014 р., згідно видаткової накладної №0000313 від 03.11.2014 р. ОСОБА_2 передано товар на суму 81 492,60 грн., а також у порядку виконання Договору поставки №21/14 від 03.11.2014 р., згідно видаткової накладної №0000315 від 05.11.2014 р. ОСОБА_2 передано товар на суму 107 671,14 грн.

Відповідно до пункту 6.1. Договорів поставки, Покупець зобовязаний оплатити поставлений товар (кожну окрему партію) на протязі 90 календарних днів з моменту поставки.

Згідно ч. 1 ст.256 Цивільного Кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Строк оплати поставленого товару закінчується: згідно видаткової накладної від 03 листопада 2014 року - 03 лютого 2015 р. та згідно видаткової накладної від 05 листопада 2014 року - 05 лютого 2015 р.

Як вбачається із відбитку штампу відділення «Укрпошти» на конверті, ТОВ «Альваро» направлено позовну заяву із матеріалами справи 02.02.2018 року, а тому позивачем не пропущено визначеного законом трирічного строку позовної давності щодо звернення із позовом в суд.

ОСОБА_2 не оплатив вартості отриманого товару, внаслідок чого заборгував TOB «Альваро» грошові кошти на загальну суму 189 163, 74 грн.

Дана сума заборгованості перед позивачем також підтверджується наявними при матеріалах справи, витягом з Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2014 року, квитанцією №2 від 22.12.2014 року про подання Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2014 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 20.1.1 за період із 02.11.2014 р. по 04.11.2014 р., оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 28.1.1. за період із 04.11.2014 р. по 03.11.2014 р., дослідженими у судовому засіданні.

Крім того, як вбачається із інформації, наданої Державною фіскальною службою України, на виконання ухвали суду від 30.01.2019 р. стосовно декларування ОСОБА_2 у 2014 році товарів TM Grunewald в асортименті «Английський завтрак», ОСОБА_7 , «Эрл Грей», «Цейлон», «Арабская ночь», «Восточная Сладость» та інших, за митною декларацією в режимі вивезення, митними постами на території України - станом на 15.02.2019 р. в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС, Херсонською митницею ДФС (на даний час митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі) оформлено митну декларацію від 08.11.2014 № 508050000/2014/019326 типу «ЕК24АА» (митний режим вільна митна зона), в графі 31 якої наведено відомості про товари, зазначені в ухвалі суду. Відправником товарів вказано ФОП ОСОБА_2 Зазначені товари переміщувалися до вільної економічної зони «Крим».

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Альваро» підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 189 163 грн. 74 коп. заборгованості за поставлену продукцію, згідно договорів поставки №01/14 та №02/14 від 03.11.2014 року. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд не бере до уваги покази надані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 щодо відсутності факту передачі зазначеної продукції відповідачу, оскільки такі покази спростовуються вказаними документальними доказами, дослідженими у судовому засіданні, у тому числі видатковою накладною №0000313 від 03.11.2014 р. згідно якої ОСОБА_2 передано товар на суму 81 492,60 грн., а також видатковою накладною №0000315 від 05.11.2014 р. згідно якої ОСОБА_2 передано товар на суму 107 671,14 грн., а також даними бухгалтерського обліку ТОВ «Альваро», операціями відображеними у обороно-сальдових відомостях зазначеного товариства.

Крім того, на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ТОВ «Альваро» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 625, 712 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альваро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлену продукцію - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альваро» 189 163 (сто вісімдесят девять тисяч сто шістдесят три) грн. 74 коп. заборгованості за поставлену продукцію, а також 2 837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 46 коп. сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви.

В силу вимог ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2018 року продовжують діяти протягом девяносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, у подальшому припиняють свою дію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_8