Справа № 157/721/19
Провадження №2/157/218/19
рядок класифікатора 38
УХВАЛА

про відкриття провадження

07 травня 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сошичненської сільської ради, приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), Сошичненської сільської ради (місцезнаходження: с. Сошичне, вул. Ковельська, 102, Камінь-Каширський район), приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (місцезнаходження: вул. Шевченка, 30, м. Камінь-Каширський), в якому просить визнати недійсним заповіт, складений 2 листопада 2005 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_5 і зареєстрований за № 237. В обґрунтування вимог зазначає, що 28 червня 2017 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, у тому числі з 32/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Перемоги, 35, в с. Сошичне, Камінь-Каширського району, Волинської області. За життя ОСОБА_4 зробив заповітне розпорядження, посвідчене Сошичненською сільською радою Камнь-Каширського району Волинської області 2 листопада 2005 року за № 237, згідно з яким 32/100 частин вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами заповів своєму сину ОСОБА_2. Водночас, вона є спадкоємцем за іншим заповітом батька, що посвідчений Сошичненською сільською радою 13 березня 2009 року за № 5. У відповідності до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог його форми та посвідчення, є нікчемним. Оспорюваний правочин не відповідає вимогам законодавства, що встановлює обовязкові вимоги до форми посвідчувального напису на заповіті, зокрема, відсутні відомості, а й відповідно не мало місце того, що «Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписаний ним у моїй присутності». Відповідно до п. 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції № 296/5 (z0282-12) від 22 лютого 2012 року) заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Аналогічна імперативна вказівка застосовується до дій посадових осіб, повноваження яких поширюються на подібні випадки, а саме посвідчення заповітів. Зокрема, у відповідності до пункту 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, яка затверджена наказом Міністерства Юстиції України № 22/5 від 25 серпня 1994 року (чинна на момент посвідчення заповіту) заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем (абзац третій пункту 33 в редакції наказу Міністерства юстиції № 33/5 від 07 квітня 2005 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний. Згідно з ч. 2 ст. 1248 ЦК України передбачено обов'язкове дотримання необхідних вимог при посвідченні заповіту, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Відповідно до п. п. 5, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може предявлятися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судовою рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року у справі № 607/18133/15-ц, зокрема, наголошено, що відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний. Зазначене також відображено в Узагальненні ВСУ від 24 листопада 2008 року «Практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема, звернення окремо з вимогою про встановлення нікчемності правочину без застосування наслідків недійсності правочину є правом позивача, тому у випадку пред'явлення такого факту вона підлягає розгляду з констатацією в резолютивній частині рішення факту нікчемності правочину або відмови в цьому. Якщо позивач не заявляв окрему вимогу про встановлення нікчемності правочину, а посилається на її нікчемність при обґрунтуванні іншої предявленої вимоги, суди не вправі посилатися на відсутність рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинні дати оцінку таким доводам позивача в мотивувальній частині рішення або ухвалити додаткове рішення. Тож, з огляду на імперативні вказівки закону щодо оформлення відповідного правочину вбачається недотримання при його оформленні форми, що виключає за собою дійсність. Нею було вжито всіх можливих заходів досудового врегулювання спору.

Подана ОСОБА_1 позовна заява віднесена до юрисдикції (підсудності) Камінь-Каширського районного суду, за змістом і формою відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та оплачена судовим збором.

Підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, що передбачені ст. ст. 185, 186 ЦПК України, немає.

Згідно зі ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі, про що постановляє ухвалу з зазначенням у ній дати, часу та місця підготовчого засідання.

За змістом ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється, зокрема, за правилами позовного провадження: загального або спрощеного.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України справи у спорах, щодо спадкування, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним належить прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі, розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 23, 30, 34, 187, 190, 192, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, -

постановив:

Прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сошичненської сільської ради, приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сошичненської сільської ради, приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним розглядати у порядку загального позовного провадження і призначити підготовче судове засідання, в яке викликати сторони, на 10 годину 30 травня 2019 року у приміщенні Камінь-Каширського районного суду Волинської області за адресою: вул. Воля, 13, м. Камінь-Каширський.

Ухвалу про відкриття провадження надіслати сторонам, відповідачам ОСОБА_2, Сошичненській сільській раді, приватному нотаріусу Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3 надіслати також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та надати їм строк 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання, згідно з вимогами ст. 178 ЦПК України, відзиву на позовну заяву і доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) відповідачами одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Розяснити відповідачам ОСОБА_2, Сошичненській сільській раді, приватному нотаріусу Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_3, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена щодо порушення правил підсудності до Волинського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Суддя: О. В. Антонюк