Справа №203/441/19
Провадження №2/0203/591/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_1;

-представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

у с т а н о в и в:

04 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації заподіяної шкоди в сумі 80 459,45 грн. Згодом сума до стягнення була збільшена судом апеляційної інстанції на 1 000,00 грн. Рішення набрало законної сили, проте відповідач не виконує його належним чином, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації інфляційних втрат у сумі 15 646,80 грн. і трьох відсотків річних у сумі 4 442,58 грн. (а.с.а.с. 2 6).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши, що від дня ухвалення судом рішення про стягнення коштів у відповідача виникли грошові зобовязання, на які поширюються приписи статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що, оскільки грошове зобовязання виникло з деліктних правовідносин, то до них положення статті 625 ЦК застосовуватись не можуть.

16 квітня 2019 року відповідач подав відзив на позов, у якому виклав доводи, аналогічні доводам, викладеним у судовому засіданні (а.с.а.с. 35 38).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом було встановлено, що 01.12.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/2149/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПрАТ «СК «Інкомстрах», третя особа ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було ухвалене рішення, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто компенсацію заподіяної майнової шкоди загальною сумою 80 459,45 грн. (а.с.а.с. 13 15).

11 квітня 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області за результатами розгляду апеляційної ОСОБА_3 було ухвалене рішення, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було додатково стягнуто компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн. (а.с.а.с. 16 18).

14 лютого 2018 року на підставі виданого за ухваленими судовими рішеннями виконавчого листа Центральним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції були відкриті виконавчі провадження №№55791563, 55790609 (а.с.а.с. 19, 21, 22, 24).

Від травня 2018 року по січень 2019 року включно із заробітної плати відповідача в рахунок виконання судових рішень утримано 14 820,39 грн. Залишок заборгованості станом на 05.01.2019 року складає 66 882,67 грн. (а.с. 25).

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 2 статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов'язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов'язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За правилами, встановленими статтями 524, 533 535, 625 ЦК, грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц.

Частиною 2 статті 625 ЦК визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК поширюються на всі види грошових зобов'язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідач має грошове зобов'язання перед позивачем, що підтверджують рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2016 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року, які набрали законної сили.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов'язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК.

Дотепер кошти, присуджені судами до стягнення позивачем не одержано, тому відповідач зобовязаний сплатити позивачеві компенсацію інфляційних втрат у сумі 15 646,80 грн., а також трьох відсотків річних у сумі 4 442,58 грн. відповідно до такого розрахунку:

1. Розрахунок 3% річних від простроченої суми боргу:

№ з/пСума боргу/грн.Період простроченняКількість днів прострочення3% річних/грн.
181 459,4511.04.2017 30.04.8,54
279 785,4501.05.2018 31.05.201831203,29
377 928,1001.06.2018 30.06.201830192,15
476 268,3401.07.2018 31.07.201831194,33
574 410,9901.08.2018 30.09.201861373,07
670 696,2801.10.2018 30.11.201861354,45
769 452,6801.12.2018 31.12.201831176,96
866 639,0701.01.2019 31.01.201931169,79
Разом: 4 442,58 грн.
81 459,45 х 415 ч 365 х 3% = 2 778,54

79 785,45 х 31 ч 365 х 3% = 203,29

77 928,10 х 30 ч 365 х 3% = 192,15

76 268,34 х 31 ч 365 х 3% = 194,33

74 410,99 х 61 ч 365 х 3% = 373,07

70 696,28 х 61 ч 365 х 3% = 354,45

69 452,68 х 31 ч 365 х 3% = 176,96

66 639,07 х 31 ч 365 х 3% = 169,79

2. Розрахунок інфляційних втрат

Інфляційні втрати за період від 11.04.2017 року по 31.12.2017 року становлять: 81 459,45 х 100,9 х 101,3 х 101,6 х 100,2 х 99,9 х102,0 х 101,2 х 100,9 х 101,0 81 459,45 = 7 983,03.

Інфляційні втрати за період від 01.01.2018 року по 30.04.2018 року становлять: 81 459,45 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 81 459,45 = 3 502,75.

Інфляційні втрати за період від 01.09.2018 року по 30.09.2018 року становлять: 74 410,99 х 101,9 74 410,99 = 1 413,81.

Інфляційні втрати за період від 01.10.2018 року по 31.10.2018 року становлять: 70 696,28 х 101,7 70 696,28 = 1 201,84.

Інфляційні втрати за період від 01.11.2018 року по 30.11.2018 року становлять: 70 696,28 х 101,4 70 696,28 = 989,75.

Інфляційні втрати за період від 01.12.2018 року по 31.12.2018 року становлять: 69 452,68 х 100,8 69 452,68 = 555,62.

Разом: 7 983,03 + 3 502,75 + 1 413,81 + 1 201,84 + 989,75 =15 646,80 грн.

У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 768,40 грн. (а.с. 1).

Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодекс у України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2; АДРЕСА_2) про відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію інфляційних втрат у сумі 15 646,80 грн., три відсотки річних у сумі 4 442,58 грн., компенсацію судових витрат у сумі 768,40 грн., разом 20 857,78 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 14 травня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян