Справа № 466/2197/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 квітня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Кайрякової К.О.

позивача ОСОБА_1

№466/2197/19; 2/466/342/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Сектор громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВСУ у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, 22.08.1992р.н., та ОСОБА_3, 11.03.1979р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №366Б по вулиці Шевченка у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 18 січня 2019 року ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 Б в м. Львові на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Згідно довідки Ф-2 виданої ЛКП «Рясне 402» про склад сім»ї та прописку, в квартирі зареєстровані відповідачі по справі.

Згідно п.9 Договору купівлі-продажу, продавець зобовязалась знятись з реєстрації особисто та всіх осіб, що зареєстровані в квартирі та повністю звільняє відчужувану квартиру, з передачею ключів, для вільного та безперешкодного користування покупцем.

Умови договору виконані попередньою власницею частково. У Центрі надання адміністративних послуг для зняття з реєстраційного обліку має бути особиста присутність осіб, а тому за вирішенням такої проблеми консультанти ЦНАПу порадили звернутись до суду.

Наявність реєстрації відповідачів змушує позивача сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги з врахуванням даного факту та унеможливлює оформити субсидію.

Факт не проживання відповідачів в квартирі стверджується Актом ЛКП «Рясне 402» від 13.03.2019 року, в якому зазначаються прізвища сусідів, які можуть підтвердити даний факт, будучи викликаними в судове засідання за необхідності.

Крім того, колишня власниця ОСОБА_4, надала підтверджуючу нотаріально завірену заяву щодо факту не проживання в квартирі відповідачів з грудня 2016 року.

Відтак позивач вважає, що не проживаючи у квартирі більше шести місяців без поважних причин, передбачених ст.71 ЖК України, не виконуючи своїх зобовязань передбачених ст. ст. 64, 78 ЖК України, відповідачі втратили право на користування спірним житлом.

Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 18 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, продавець ОСОБА_4 продала покупцю ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.8-9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2019 року, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, належить ОСОБА_1 (а.с. 11).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої 30.01.2019 року ЛКП «Рясне - 402», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, 22.08.1992р.н. та ОСОБА_3, 11.03.1979р.н. (а.с. 10).

Згідно п.9 Договору купівлі-продажу від 18 січня 2019 року, продавець ОСОБА_4 зобовязалась знятись з реєстрації особисто та всіх осіб, що зареєстровані в квартирі та повністю звільнити відчужувану квартиру, з передачею ключів, для вільного та безперешкодного користування покупцем до 18.01.2019 року, однак даного пункту договору не виконала.

Крім того, відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 від 29.01.2019 року, остання вказаною заявою підтверджує, що в квартирі АДРЕСА_2 не проживають та не користуються такі особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Також вказує, що вищевказана квартира придбана ОСОБА_4 28.12.2016 року і ніхто з них з цього часу нею не користувався та жодних особистих речей у квартирі немає (а.с.13).

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірній квартирі АДРЕСА_2 стверджується також актом ЛКП «Рясне - 402» від 13.03.2019 року, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживають за вищевказаною адресою (а.с. 12).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2, (22.08.1992р.н., зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3, 11.03.1979р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №366Б по вулиці Шевченка у м. Львові.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, (22.08.1992р.н., зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3, 11.03.1979р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №366Б по вулиці Шевченка у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2, 22.08.1992р.н., ОСОБА_3, 11.03.1979р.н. в рівних частинах в користь ОСОБА_1, 19.02.1977р.н. судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 травня 2019 року.

Суддя ОСОБА_6