Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/681/19
Провадження № 2/273/262/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку ( пай ) та зобов'язання Баранівської міської ради Житомирської області виділити земельну частку ( пай) із земель запасу Баранівської міської ради за межами населеного пункту с. Зеремля на території Зеремлянського старостинського округу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області, просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) в землях Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області та зобов'язати Баранівську міську раду Баранівського району Житомирської області виділити йому із земель запасу за межами населеного пункту села Зеремля на території Зеремлянського старостинського округу земельну частку (пай).

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 20.08.1990 року його було звільнено з колгоспу «Іскра» Народицького району у зв'язку з відселенням із зони Чорнобильської АЕС до села Зеремля Баранівського району Житомирської області. Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №2399-ІІІ від 26.04.2001 року позивач має право на земельну частку (пай) за новим місцем роботи (проживання). Згідно з повідомленням відділу у Народицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області позивача не включено у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) реформованого КСП імені Щорса («Іскра»). Відповідачем не вирішено його питання про виділення земельної частку (паю) у приватну власність із земель комунальної власності і запропоновано йому звернутися до суду за вирішенням вказаного питання, тому позивач звернувся до суду за захистом свого права на землю.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги він підтримав повністю, просив їх задовольнити (а.с. 33).

Представник відповідача - Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. (а.с. 18).

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_2 20.08.1990 року було звільнено з колгоспу «Іскра» Народицького району у зв'язку з відселенням із зони Чорнобильської АЕС до с. Зеремля Баранівського району Житомирської області, що підтверджується даними копії трудової книжки. (а.с.8)

Позивач ОСОБА_2 є особою , віднесену до 2 категорії постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с.1)

Згідно з повідомленням відділу у Народицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області позивача ОСОБА_2 не включено у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) реформованого КСП імені Щорса («Іскра»). (а.с.10)

Позивачу ОСОБА_2 запропоновано Баранівською міською радою Баранівського району Житомирської області , відповідачем по справі, вирішити його питання про виділення земельної частку (паю) у приватну власність із земель комунальної власності в судовому порядку. (а.с.12)

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 2399-ІІІ від 26.04.2001 року громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) " N 899-IV від 05. 06.2003 року передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку

Набуття позивачем права власності на земельну ділянку може бути реалізоване в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» N 899-IV від 05. 06.2003 року, оскільки відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам земельних часток (паїв)» N 899-IV від 05. 06.2003 року (далі-Закон) визначано організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

У частині 1 статті 3 Закону зазначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Статтею 13 Закону передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянка за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державна актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренді, земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли: участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного. розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме місцезнаходження.

Частина 2 статті 5 Закону передбачає, що сільські, селищні, міські рад;: приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межа населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, оскільки земельні частки (паї) не відносяться ні до земель держави ні до комунальної власності, повноваження щодо передачі цих земель у власність громадянам - власникам сертифікатів на земельну частку (пай), а також надання цих земель у користування залишаються у районних державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд вважає що з метою захисту права позивача на земельну частку (пай), визначеного ч. 3 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 2399-ІІІ від 26.04.2001 року, позов ОСОБА_2 слід задовольнити.

Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 2399-ІІІ від 26.04.2001 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) N 899-IV від 05. 06.2003 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) має право на земельну частку (пай) відповідно до частини 3 статті 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 2399-ІІІ від 26 квітня 2001 року, абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» N 899-IV від 05. червня 2003 року в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області, за його місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Баранівську міську раду Баранівського району Житомирської області () виділити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) земельну частку ( пай) із земель запасу (резервного фонду) Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області за межами населеного пункту села Зеремля Баранівського району Житомирської області на території Зеремлянського старостинського округу в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території села Зеремля Баранівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Д.С. Бєлкіна