Провадження № 2/752/487/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16.04.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Темп-5», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» про зобов»язання укладення договору та проведення перерахунку, -

встановив:

в грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСББ «Темп-5» про зобов»язання укладення договору та проведення перерахунку, в якому просив суд зобов»язати відповідача підготувати та укласти договір між ОСББ «Темп-5» та власником квартири НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у встановлені законом строки; зменшити розмір плати за факчтино не надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі добровільного внеску, безпідставно включеного до розміру заборгованості; та зменшити розмір плати за фктчино не надані послуги шляхом проведення перерахунку за послуги з холоного та гарячого водопостачання та водовідведення з січня 2014 року (т. 1 а.с.56-67).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квртири за адресою: АДРЕСА_1. Управління будинком здійснює відповідач. Він неодноразово звертався до ОСББ з приводу укладення договору про надання житлово - комунальних послуг, але відповідач відмовив йому в укладенні з ним договору. Такі дії порушують його права, зокрема, брати участь в управлінні об'єднанням у порядку, а тому відповідач має виконати вимоги ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині підготовки та укладення з позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, відсутність договору між ним і відповідачем призводить до неможливості сплачувати за житлово - комунальні послуги. Крім того, зважаючи на те, що розмір заборгованості за комунальні послуги з утримання будинків було відповідачем неправомірно збільшено на суму добровільного внеску, та фактично надання послуг на вказану суму не відбувалось, позивач вважає, що сума заборгованості має бути зменшена шляхом здійснення відповідного перерахунку.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та 18.02.2019 року позивачем остаточно уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив суд:

1.Зобов»язати ОСББ «Темп-5» укласти із ним договір про надання та оплату за житлово-комунальні послуги.

2.Провести перерахунок оплати житлово-комунальних послуг і корегування показників оплати, а саме:

2.1за послуги з утримання будинку - з розрахунку загальної площі квартири АДРЕСА_1 за період з 01.01.2014 р. по 01.02.2019 р. і далі у розмірі загальної площі квартири з урахуванням затверджених тарифів загальними зборами ОСББ «Темп-5» і далі по статуту ОСББ «Темп-5» щомісячно;

2.2з централізованого опалення з 01.01.2014 р. по 01.02.2019 р. по тарифам і розрахунковим показникам з ПАТ «Київенерго» і далі щомісяця;

2.3за постачання гарячої води відкорегувати і внести реальні та дійсні показники води станом на лютий 2019 р. - 265 куб.м гарячої води, а також відкорегувати заводські номери лічильників гарячої та холодної врди в платіжних дорученнях, провести повірку лічильника гарячої води.

В грудні 2017 року ОСББ «Темп-5» було пред»явлено зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2019 року, - було залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлялвся належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, відповідно до яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без учасиі відповідача та третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позвиач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, зареєстрований та факчтино прожива в ній (а.с.218, 219-220, 221).

Зазначений будинок перебуває в управлінні ОСББ «Темп-5», який здійснює сво. Діяльність на підставі відповідного статуту (т. 1 а.с.222-225).

В матеріалах справи міститься ряд звернень позивача до відповідача з вимогою про укладення договору та здійснення перерахунку, а також ряд відповідей відповідача на ці звернення..

Відповідно до листа КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» № 02-2565 від 12.06.2017 року, ОСББ «Темп-5» було надано довідку про нарахування та сплату за послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.06.2014 р. по 31.05.2017 р. (а.с.226).

Відповідно до листа ОСББ «Темп-5» від 25.04.2017 року № 25, позивачу було надано відповідь на його звернення від 11.04.2017 р. та повідомлено, що показники по холодній воді мають надаватись споживачем особисто та позивач має можливість звернутись до бухгалтерії для здійснення коригування помилок,я кщо вони наявні. Крім того, з метою вирішення спору позивачу було направлено бланк типового договору на постачання холодної води та водовідведення. В частині постачання гарячої води позивачу було повідомлено про те, що останній повинен самостійно зробити метрологічну повірку лічильника гарячої води, та надати акт правлінню для коригування показників споживаня гарячої води. Крім того, в листі зазначено, що форми таблиць, затверджені Київською міською державною адміністрацією, а тому зміні не підлягають, а в частині тарифів, останні затверджуються загальними зборами та є обов»язковими для всіх власників квартир.

Відповідно до листа ОСББ «Темп-5» від 16.06.2017 року № 33, позивачу відповідачем було надіслано договір взаємовідносин у двох примірниках та запропоновано його заповнити та підписати, повернувши один екземпляр до відповідача (а.с.232).

Відповідно до довідки ОСББ «Темп-5» № 48 від 04.07.2017 року, було встановлено, що позивач має 100% пільгу, як інвалід 2 групи по нарахуванню ГВП та ХВП в межах відповідних норм споживання, а також всі кошти за спожиту гарячу та холодну воду за останні три роки ОСОБА_1 відшкодовує держава. ОСББ «Темп-5» не має жодних вимог до ОСОБА_1 о оплаті послуг з постачання гарячої та холодної води (т. 2 а.с.40).

Згідно статуту ОСББ «Темп-5», об'єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 108 по проспекту Голосіївському в м. Києві та метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав власників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності може здійснюватися власними силами об'єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання. Завданням та предметом діяльності об'єднання, зокрема, є - забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово - комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Органами управління об'єднання є, зокрема, загальні збори співвласників, правління, та до компетенції правління, зокрема належить укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Статтею 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено зобов'язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг , підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»: ст. 1 - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; ст. 4 - Об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання спільного багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Господарче забезпечення діяльності об'єднання може здійснюватися власними силами об'єднання або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками; ст.10 - Органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: зокрема, затвердження статуту об'єднання, обрання членів правління об'єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторисів; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку; обрання та відкликання управителя. Правління є виконавчим органом об'єднання і підзвітне загальним зборам. До компетенції правління відноситься: зокрема, розпорядження коштами об'єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об'єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об'єднання; ст.14. - Співвласник має право: брати участь в управлінні об'єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об'єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об'єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об'єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку; ст.16 - Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об'єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об'єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, переоснащення майна з будь-якою особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; ст.22 - Для забезпечення утримання та експлуатації будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об'єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об'єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об'єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об'єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об'єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Відмовляючи у позові про покладення на відповідача зобов'язання укласти той договір, про який просить позивач, суд виходить з наступного.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Так, зокрема, відповідно до ст. 19 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з: об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 , зазначають на те, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

В статті 12 закону «Про житлово комунальні послуги» зазначено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов'язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Статтею 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. (ст. 23 Закону України «про житлово комунальні послуги»)

Виходячи з аналізу зазначених норм права, вбачається що договір може бути укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Крім того, суд звертає увагу на те, що для того, щоб в судовому порядку покласти на відповідача зобов'язання укласти договір, позивач повинен довести суду: - наявність підстав для укладення такого договору; - дотримання позивачем встановленої законом процедури укладення договору; - неправомірну відмову відповідача укласти договір.

Для покладення на відповідача в судовому порядку зобов'язання вчинити певну дію позивач повинен довести суду: - наявність у відповідача обов'язку вчинити ту дію, про вчинення якої просить позивач; - неправомірну відмову відповідача її вчинити; - порушення прав позивача відповідачем; - можливість захистити порушене право саме у спосіб, про який просить позивач.

Дослідивши надані докази, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, а також враховуючи конкретно встановлені обставини при розгляді справи, суд дійшов таких висновків.

Позивач просить зобов'язати відповідача укласти з ним договір про надання житлово-комунальних послуг з посиланнями на Закон «Про житлово-комунальні послуги».

Разом з тим, відповідач не є надавачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону «Про житлово-комунальні послуги», тобто послуги щодо забезпечення життєвих потреб споживача (мешканця жилого приміщення) водопостачанням, водовідведенням, природнім газом, опаленням, електроенергією, тощо, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають як пред'явлені не до належного відповідача - відповідної юридичної особи, яка надає (які надають) житлово- комунальні послуги населенню.

В цьому сенсі необґрунтованим є твердження позивача, що не укладенням з ним договору порушується його право на отримання (споживання) комунальних послуг, оскільки надання даних житлово-комунальних послуг не залежить від факту наявності чи відсутності договору між ОСББ і власником приміщення в цьому будинку (про укладення якого просить позивач).

Щодо укладення договору на утримання будинку і прибудинковою територією, то дійсно, передбачено і законом «Про ОСББ» і статутом відповідача укладення таких договорів з власниками окремих житлових і нежитлових приміщень у житловому комплексі, в якому створено об»єднання співвласників таких приміщень.

Разом з тим, даний договір не є договором про надання житлово-комунальних послуг, в тому числі і комунальних послуг, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, а тому в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Договір, укладення якого передбачено законом і статутом об»єднання, є не договором про надання житлово-комунальних послуг, а договором про відносини між власником окремого приміщення і Об»єднанням таких власників (співвласників багатоквартирного будинку) - з приводу делегування Об»єднанню певних прав та обов'язків, пов'язаних утриманням спільного майна, з приводу утримання такого майна, що не є житлово-комунальною послугою, яку надає ОСББ окремому співвласнику цього спільного майна.

Договір є двостороннім правочином, є актом домовленості сторін і вільним волевиявленням учасників договору. У даному випадку законом врегульовано порядок укладення договорів і вирішення всіх переддоговірних спорів (ст.ст.641-649 ЦК України).

Разом з тим, при встановлених обставинах і наданих суду доказах суд дійшов висновку, що позивач не довів дотримання ним процедури (послідовності дій) укладення такого договору, а тому відсутні підстави для укладення договору шляхом звернення до суду з позовом щодо зобов'язання другої сторони укласти договір, і відсутні підстави для розгляду даного позову згідно ст. 649 ЦК України у якості переддоговірного спору.

Суд знаходить слушними посилання відповідача на ті обставини, які, на його думку, були і є перешкодою для укладення з позивачем договору: це те, що взагалі відсутні підстави для укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, враховуючи, що відповідач не є надавачем таких послуг, і що правовідносини між власником окремого приміщення у багатоквартирному будинку і Об'єднанням таких співвласників не є по своїй природі відносинами між надавачем комунальної послуги і її споживачем.

Також суд враховує посилання відповідача на ті причини, через які він не уклав з позивачем договір про відносини між власником приміщення і ОСББ з приводу даного жилого приміщення, оскільки позивачем були відверто проігноровані пропозиції відповідача на укладення договору.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України)

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків, можна дійти висновку про те, що в разі невизнання виробника (виконавця) послуг права споживача на укладення договору про надання послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії, однак, таких позовних вимог позвичем не пред»явлено.

За наведених обставин в їх сукупності відсутні підстави вважати, що своїми діями відповідач порушив права позивача, а також те, що відповідач, не укладаючи договір з позивачем, - діє неправомірно чи протизаконно.

Позивач посилається на те, що не укладенням з ним договору відповідач порушує його права, як власника квартири на отримання житлово-комунальних послуг, а також порушує його права, як співвласника багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ.

Суд вважає, що з наданих позивачем обґрунтувань і наданих доказів не встановлено порушень прав позивача, як власника жилого приміщення на отримання послуг, які надаються користувачам жилих приміщень незалежно від укладення вказаного позивачем договору.

Не встановлено порушення права власності позивача на вказану квартиру (зокрема, права розпорядження, користування та володіння належним йому майном).

Так само в межах заявлених позовних вимог і наданих суду доказів не встановлено порушення прав позивача, як співвласника та учасника Об»єднання, оскільки права власник (співвласник) має незалежно від наявності чи відсутності вказаного договору. Ні статутом, ні законом «Про житлово-комунальні послуги», ні законом «Про ОСББ» не передбачено обмеження таких прав власника у разі не укладення з ним договору, а тому позовні вимоги в частині зобов»язання уклати договір є безпідставними.

В частині позовних вимог про зобов»язання здійснення перерахунку оплати житлово-комунальних послуг і корегування показників оплати за послуги з утримання будинку, з централізованого опалення, за постачання гарячої води , внісши реальні та дійсні показники води станом на лютий 2019 р. - 265 куб.м гарячої води, а також зобов»язати відкорегувати заводські номери лічильників гарячої та холодної води в платіжних дорученнях, провести повірку лічильника гарячої води, суд зазначає наступне.

Відповідач за вказаними позовними вимогами, крім, перерахунку оплати за послуги з утримання будинку, на думку суду, не є належним в даному спорі, а інших відповідачів, які б у відповідності до вимог закону мають право коригувати показники, здійснювати повірку, позивачем в ході розгляду справи залучено не було.

Крім того, слід зазначити, що витрати за споживання позивачем гарячої та холодної води несе держава, а тому позивачем не доведено порушення відповідачем його прав в цій частині.

В частині корегування показників оплати за послуги з утримання будинку, слід зазначити, що встановлення відповідної оплати здійснюється за рішенням загальних зборів ОСББ.

Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між власниками пропорційно до їх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Не використання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно із ч. б ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Встановлено, що відповідач є балансоутримувачем багатоквартирного будинку та надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, у якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні.

В ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустими доказами те, що нарахування плати за вказані послуги проводиться у розмірі, який суперечить рішенню загальних зборів, як і не доведено те, що відповідачем послуги надаються неналежної якості або взагалі не надаються, а відтак позовні вимоги в цій частині є також недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги предмет, підстави позову та надані позивачем докази на їх обґрунтування, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 641-649 ЦК України, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Темп-5», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» про зобов»язання укладення договору та проведення перерахунку, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко