Справа № 136/279/19
Провадження № 22-ц/801/965/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 рокуСправа № 136/279/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи № 136/279/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року, постановлену у складі судді Кривенка Д. Т.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху з підставі її невідповідності вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що у визначений ухвалою суду від 12 лютого 2019 року термін, недоліки поданої заяви позивачем у повному обсязі не усунуто.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати як таку, що порушує право позивача на справедливий суд і перешкоджає доступу до правосуддя й направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем у строк, визначений судом, була направлена заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено виписку по особовому рахунку відповідача, надано додаткові пояснення по справі, а отже недоліки позовної заяви були усунуті в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 указував на те, що оскаржувана ухвала постановлена судом з дотриманням норм процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Посилається на безпідставність аргументів апеляційної скарги, оскільки позивачем у строк, встановлений судом для усунення недоліків поданої заяви, такі недоліки не усунуті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При перевірці законності ухвали про повернення позовної заяви підлягає також оцінці відповідності нормам цивільного процесуального законодавства й ухвала про залишення позовної заяви без руху.

Так, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції з посиланням на норми статей 175, 177 ЦПК України виходив з того, що в позовній заяві позивач виклав обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, втім не зазначив доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема не зазначено, коли мали місце відповідні невиконання зобов'язань боржником, відсутні обґрунтування та математичні формули за якими позивач нарахував відповідачу заборгованість за кредитом, процентах, пенею, комісією та штрафами. Суд дійшов висновків, що відсутність вказаних обґрунтувань позбавляє його можливості встановити обставини, які підлягають доказуванню у даному спорі та перевірити правильність та обґрунтованість розрахунку сум, які позивач просить суд стягнути із відповідача.

Також, суд зазначив, що позивачем в порушення вимог закону належним чином не засвідчено докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На виконання вимог ухвали, АТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій надав пояснення щодо заборгованості, долучив копію довіреності, що підтверджує повноваження представника, та копію виписки по особовому рахунку відповідача (а. с. 49-50).

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд зазначив, що ним в установлений строк в повному обсязі не усунуто недоліки позовної заяви, а тому згідно зі статтею 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Висновки суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України та неусунення позивачем недоліків позовної заяви є помилковими та суперечать змісту позовної заяви та матеріалам справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що перевірку обґрунтованості заявлених вимог суд має здійснювати в ході розгляду справи після вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Зазначені судом першої інстанції вимоги до змісту позовної заяви зводяться до покладення на позивача обов'язку доводити на стадії пред'явлення позову наявність спору між сторонами, обов'язку дати детальну інформацію щодо різних аспектів та характеристик предмету спору, що законом не передбачено, оскільки ці питання можливо з'ясувати на відповідних стадіях розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Суд першої інстанції не звернув уваги та те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Всі питання щодо наявності доказів, їх оцінка, належність і допустимість здійснюється судом за результатами розгляду справи.

Суд також безпідставно не взяв до уваги зміст заяви позивача, поданої на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у якій вона додатково обґрунтувала заявлені нею вимоги.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Щодо питання доступу до суду Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви № 6778/05 «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис С. Г. Копаничук

Підпис В. В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький