Провадження №2/748/181/19
Єдиний унікальний № 748/3501/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого- судді Меженнікової С.П.

при секретарі Медвідь Т.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської обєднаної територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Шевченка, 20 в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 30 березня 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок на спадкодавця не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє імя.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві зазначає про розгляд справи у її відсутність ( а.с. 4).

Відповідач - Іванівська обєднана територіальна громада в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, через електронну пошту надіслала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає ( а.с. 95).

Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі ( а.с. 94).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 1979 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, який належав продавцю на підставі запису в погосподарській книзі сільської Ради депутатів трудящих під № 847. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Краснянської сільської Ради депутатів трудящих Чернігівського району Чернігівської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 3 (а.с. 7).

Згідно копії погосподарської книги Красняської сільської Ради народних депутатів за 1977-1979 роки, за ОСОБА_4 було зареєстровано господарство, розташоване по вул. Щорса, № 20, в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області. В даній погосподарській книзі мається також запис про вибуття ОСОБА_4 та його сім"ї з даного господарства в зв"язку із укладенням договору купівлі продажу від 26.03.1979 ( а.с. 8-10).

Відповідно до ст.14 Закону Української РСР « Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 року N 3377-VIII, який діяв на момент укладення вказаного вище Договору, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, вчинення нотаріальних дій, зокрема таких як посвідчення договорів, було покладено на виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції УРСР 19.01.1976 р. № 1/5, нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету, відповідної Ради депутатів трудящих покладено вчинення нотаріальних дій (п.2). Службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, зокрема - договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) - п.29.

Таким чином, оформлення договору купівлі-продажу будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на день його укладення 26 березня 1979 року, відповідало вимогам чинного на той час законодавства.

Рішенням І сесії ІІV скликання Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 09.11.2015 була змінена назва вулиці в с. Золотинка: вул. Щорса на вул. Шевченка, про що свідчить копія відповідного рішення ( а.с. 11).

Згідно копії листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 26.07.2017, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Шевченка, № 20, не зареєстровано ( а.с. 24).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент укладення вказаного вище договору купівлі-продажу регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Держбуду України від 9 червня 1998 року № 121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 червня 1986 року за № 399/2839, та яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

У відповідності до вказаних підзаконних нормативних актів реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шевченка, буд. 20, в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ № 233441, ОСОБА_3 помер 30 березня 2014 року в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 6).

Як вбачається із довідки виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 231 від 30.07.2018, ОСОБА_3 на день смерті був постійно зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною ОСОБА_1 ( а.с. 12).

Як вбачається із копії спадкової справи № 152/2017, наданої Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, після померлого ОСОБА_3, спадщину за законом прийняла його дружина - ОСОБА_1, яка 07 серпня 2017 року звернулася до нотконтори із відповідною заявою. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2017 року було встановлено факт, що ОСОБА_1 є дружиною померлого 30 березня 2014 року ОСОБА_3. 01 грудня 2017 року позивачці було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,2900 га, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 074876 ( а.с. 55-68).

Отже, до позивача ОСОБА_1, як до спадкоємиці першої черги за законом після смерті 30 березня 2014 року чоловіка ОСОБА_6, перейшли всі права та обовязки, що належали спадкодавцю, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Шевченка, 20, с. Золотинка, Чернігівського району Чернігівської області .

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою від 12 грудня 2017 року Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище домоволодіння в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 27).

Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

За таких обставин, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 247, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, п.п. 15.5, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И ЛА :

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Іванівської обєднаної територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: с. Іванівка Чернігівська область, Чернігівський район, вул. Дружби, 33 б) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, буд. 20, в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємицею за законом після померлого 30 березня 2014 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7