Справа № 308/420/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Кожух О.А. та Фазикош Г.В., з участю секретаря Юрочко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2019 року (у складі судді Данка В.Й.) за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просив встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Ньїредьгаза (Угорщина).

На обґрунтування заяви вказав, що у свідоцтві про народження дитини відсутня інформація про батька.

Той факт, що заявник є батьком ОСОБА_3 підтверджується спільним проживанням і веденням спільного господарства між заявником і заінтересованою особою.

Встановлення юридичного факту, що заявник є батьком ОСОБА_3, необхідне для забезпечення реалізації заявником особистих немайнових прав батька.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2019 р. було відмовлено у відкритті провадження.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що за умови наявності спільної заяви батьків, яка було посвідчена нотаріально, про те, що ОСОБА_1. є батьком дитини, суд дійшов помилкового висновку про наявність спору про право.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд дійшов висновку, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність нормам процесуального права.

Із наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого в м. Ньїредьгаза (Угорщина), вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2., матір'ю якого зазначена ОСОБА_2, відомості про батька дитини - відсутні (а.с.4,5). Із довідки, виданої консульством України в Ньїредьгазі видно, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України (а.с.6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.01.2019 р. подали до приватного нотаріуса заяву про те, що вони проживають спільно як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу. Батьком ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2., є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, є добровільним способом визнання батьківства. Він використовується у разі відсутності спору з приводу батьківства та є вільним волевиявленням жінки та чоловіка шляхом подачі заяви до органу реєстрації актів цивільного стану.

Апелянт у апеляційній скарзі посилається на те, що звертався із заявою до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, однак йому було відмовлено.

Належить зауважити, що в матеріалах справи відсутня така відмова і в суду немає можливості встановити достовірність указаного доводу.

Спільна заява батьків із приводу батьківства є підставою для звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства, у всіх решта випадків це судовий спір, однак не в порядку встановлення факту, що має юридичне значення, як стверджує заявник.

За приписами ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Указана норма закону говорить чітко про звернення до суду із позовом про визнання батьківства, але не із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, навіть за умови наявності спільної заяви батьків дитини.

У контексті спірних правовідносин навіть наявність спільної заяви батьків про визнання батьківства, не дає їм право звертатися до суд із заявою про встановлення юридичного факту батьківства, а надає право звертатися із відповідною заявою до органу реєстрації актів цивільного стану. У випадку відмови (про що стверджує заявник, однак не подає жодних доказів) особа має право звертатися до суду в порядку позовного провадження із позовом про визнання батьківства.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права і не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення.

Законодавцем передбачено, інший, більший ефективний спосіб захисту прав у таких правовідносин, і заявник може ним скористатися, подавши позов про визнання батьківства.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Судді: