Справа № 462/2696/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

в с т а н о в и в:

Позивачка в квітні 2019 року звернулася в суд із позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача 18169 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019 року по 11 квітня 2019 року, з урахування податків та зборів. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала старшим інспектором канцелярії (560) Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» і 30 листопада 2018 року була звільнена з роботи. У день звільнення з нею не було проведено розрахунок, відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, що встановлено рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21 січня 2019 року по справі №462/8124/18. Фактичний розрахунок з нею було здійснено відповідачем лише 11 квітня 2019 року шляхом зарахування на її картковий рахунок коштів у розмірі 70152 грн. 27 коп. Відтак, належні на день звільнення грошові кошти були виплачені їй в результаті примусового стягнення з відповідача, відповідно до виконавчого провадження. Середньоденний заробіток позивачки відповідно до рішення суду від 21 січня 2019 року становить 324 грон. 46 коп., а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаним рішеннням було стягнуто за період з 30 листопада 2018 року по 22 січня 2018 року. З 22 січня 2019 року до дня фактичного розрахунку, а саме 11 квітня 2019 року відповідно до Виробничого табеля-календаря обліку робочого часту ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» на 2019 рік пройшло 56 днів. З огляду на зазначене, просить стягнути з відповідача на її користь 18169 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019року по 11 квітня 2019 року, з урахування податків та зборів.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій позов визнав частково та не заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивачки 13320 грн. 69 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019 року по 03 квітня 2019 року, без урахуванням утримання податків та інших обов`язкових платежів, а також просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працювала старшим інспектором канцелярії (560) Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» і 30 листопада 2018 була звільнена з роботи.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21 січня 2019 року стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 60567 /шістдесят тисяч п"ятсот шістдесят сім / грн. 01 коп. та 8880 / вісім тисяч вісімсот вісімдесят / грн. 46 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів /а.с.10-12/.

Зі змісту рішення суду від 21 січня 2019 року вбачається, що судом стягнуто заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 листопада 2018 року по день ухвалення судом рішення, тобто по 21 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З долученого відповідачем до матеріалів справи платіжного доручення №785 ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» від 03 квітня 2019 року вбачається, що на рахунок Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівської області 03 квітня 2019 року було перераховано кошти у розмірі 77317 грн. 49 коп. за виконавчим провадженням №58641480, в тому числі 70152 грн. 49 коп. заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 , 7015 грн. 22 коп. виконавчий збір та 150 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, остаточний розрахунок з позивачкою здійснено відповідачем 03 квітня 2019року.

Суд критично оцінює покликання позивачки, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019 року по 11 квітня 2019 року становить 18169 грн. 76 коп., з урахування податків та зборів, так як нею здійснено розрахунок по заробітній платі по 11 квітня 2019 року, з урахування податків та зборів, оскільки наведене спростовується платіжним дорученням №785 ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» від 03 квітня 2019 року.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Верховного Суду України № 6-15цс13 від 27 березня 2013 року).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці № 13 від 24 грудня 1999 року, зокрема, передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановляння рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає йоговідповідальності.

На підставі п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 цього ж порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Згідно довідки №196 від 14.05.2019р., виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА», середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 261 грн. 19 коп., а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019 року по 03 квітня 2019 року за 51 робочий день становить 13320 грн. 69 коп., без урахування податків та зборів.

Даний розрахунком проведений у відповідності до зазначеного Порядку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивачка перебувала у трудових відносинах із відповідачем і в день звільнення не були виплачені належні їй від підприємства суми, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 13320 грн. 69коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2019 року по 03 квітня 2019 року, без урахуванням утримання податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 768,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 13320 /тринадцять тисяч триста двадцять/ грн. 69 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 768,40 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА», , знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Патона, 1.

Повний текст рішення складено 27.05.2019 року.

Суддя: