Справа № 165/2854/18
Провадження № 2/165/147/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

06 листопада 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №VONVCC9GD50580, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 серпня 2013 року. За вищевказаним договором відповідач зобов'язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості по тілу кредиту, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак ОСОБА_2, користуючись кредитними коштами, не дотримувався умов кредитного договору, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер, а оскільки зобов'язання останнього допускають правонаступництво і ОСОБА_1 постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину, в тому числі кредитні зобов'язання померлого позичальника. Зазначає, що 25 грудня 2013 року банком була отримана відповідь з Нововолинської державної нотаріальної контори, в якій повідомлялося, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». На адресу місця проживання ОСОБА_1 було направлено лист-претензію. Станом на день подачі позову жодних дій останніми на погашення заборгованості вчинено не було і з огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість спадкодавця ОСОБА_2 за кредитним договором №VONVCC9GD50580 від 29 серпня 2011 року, що становить 9991,87 грн., а також судові витрати по справі.

Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, за клопотанням позивача, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, а ухвалою суду від 01 лютого 2019 року розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з'явився, представник АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю ОСОБА_3 у заяві поданій до суду разом з позовною заявою (а.с.38), просила суд справу розглядати за відсутності представника банку, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_4 подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності. У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 зазначив, що про смерть боржника банку стало відомо 12 квітня 2012 року, однак 03 червня 2018 року позивач звернувся з листом-притензією, а 06 листопада 2018 року до суду з відповідним позовом. Відтак, вважає, що банком порушено строки позовної давності, які в даному випадку є загальними і обумовлені ст.257 ЦК України. Крім того, ОСОБА_1 до матеріалів відзиву було долучено заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності (а.с.48-61).

Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов є безпідставним і до задоволення не підлягає.

З копії заяви позичальника №VONVCC9GD50580 (а.с.7) та Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов та Правил) (а.с.8-17) вбачається, що дійсно 29 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (нове найменування АТ «КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №№VONVCC9GD50580. За умовами цього договору останній отримав кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 серпня 2013 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 червня 2018 року повне та скорочене найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») змінилося на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»).

З розрахунку заборгованості за договором №VONVCC9GD50580 від 29 серпня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 за життя порушував умови договору, а саме не здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування ним. Станом на 18 червня 2018 року заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 9991,83 грн. (а.с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер, на підтвердження чого позивачем долучено копію свідоцтва про його смерть (а.с.20).

05 квітня 2012 року банк звернувся до Нововолинського державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.22). 17 грудня 2013 року від державного нотаріуса Кацевич Т.М. надійшла відповідь про заведення спадкової справи на майно померлого ОСОБА_2 за №60 від 2012 року згідно претензії банку від 20 квітня 2012 року, в якій також зазначено, що від спадкоємців жодних заяв не надходило (а.с.23).

Встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право на пред'явлення вимог до спадкоємців.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1281, ст.1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Крім того, суд бере до уваги те, що за приписами ч.2 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор міг дізнатися про прийняття спадщини, він має право пред'явити вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, у шестимісячний строк від дня, коли міг дізнатися про відкриття спадщини.

Недотримання кредитором, передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

На думку позивача, спадкоємцем покійного ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_1, оскільки останній постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією його паспорту, де адреса реєстрації місця його проживання зазначена: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року спадкоємцю померлого - ОСОБА_1 направлено лист-претензію, у якій позивач пред'явив вимоги до останнього, як до спадкоємця ОСОБА_2 (а.с.24-29).

За приписами ст.12, ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При ухваленні рішення у справі суд звертає увагу на заяву ОСОБА_1, в якій останній просить застосувати до спірних правовідносин загальний строк позовної давності тривалістю три роки (ст.257 ЦК Украни).

Оскільки з матеріалів позову вбачається, що про відкриття спадщини позивачу АТ «КБ «ПриватБанк» стало відомо в 2012 році, однак з відповідним листом-претензією до спадкоємця банк звернувся лише ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а з позовом до суду 06 листопада 2018 року (а.с.24,2), тому є всі підстави вважати, що позивачем пред'явлено вимоги до спадкоємця з пропуском шестимісячного строку, який є преклюзивним, а до суду з пропуском загального строку позовної давності.

З огляду на вищевстановлені обставини, суд у задоволенні позову відмовляє повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд залишає за позивачем АТ КБ «ПриватБанк» сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.257, ст.610, ст.611, ч.1 ст.1054, ст.1281, ст.1282, ст.1296 ЦК України, - суд,

вирішив:

У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (до 14 червня 2018 року найменувалося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ПАТ КБ «ПриватБанк»), юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001, , заборгованості за кредитним договором №VONVCC9GD50580 від 29 серпня 2011 року в розмірі 9991 (дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 87 коп., відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк