Справа № 308/4700/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

секретаря Віраг Е.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла разом з позовною заявою заява про забезпечення позову позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Вказана заява мотивована тим, що коли позивач розпочала готувати документи для предявлення даного позову, їй стало відомо, що відповідач по справі має намір відчужити куплену ними квартиру і вже зробив відповідне оголошення в інтернеті, водив туди ріелтора та потенційних покупців. Так, на сайті оголошень з продажу нерухомості DOM.RIA за посиланням: https://dom.ria.com/ru/realtv-prodaia-chast-doma-uigorod-tsentr-ostrovskogo-ulitsa-15574460.html. міститься оголошення про продаж частини будинку прощею 119 м.кв. в м. Ужгород, р-н. Центр, вул. Островського, буд. 24. Наведене свідчить про те, що незважаючи на подання нею позову про поділ майна, відповідач робить дії які унеможливлять виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Що стосується зустрічного забезпечення позову, пропонує суду внести визначену суму на депозит суду.

На основі вищевикладеного, позивач просить вжити заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення у справі, може значно ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення, у випадку задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши додані до неї документи, зважаючи на доводи та обґрунтування заяви про забезпечення позову та на зміст позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В зв'язку з тим, що розгляд даної заяви здійснюється за відсутності учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного пристрою не здійснюється, що відповідає вимогам ст. 247 ЦПК України.

Як встановлено з поданої заяви, предметом позову за однією з позовних вимог є житлова квартира в АДРЕСА_1, яка становить 56/100 2-квартирного житлового будинку з надвірними будовами, то щодо даного нерухомого майна у сторін існує спір, та позивач ставить вимогу, яка стосується саме цього нерухомого майна, оскільки вважає, що таке майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Судом сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав (№ 165349088 від 02.05.2019) щодо даної спірної квартири, згідно з відомостями якої підтверджується факт, що ОСОБА_2 є власником квартири № 1, що складає 56/100 частин житлового будинку, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Островського, будинок, 24, квартира 1, та право власності у нього на дану квартиру виникло 23.05.2005 на підставі договору купівлі-продажу № 1592 від 20.05.2005 року. Крім того з даного витягу слідує, що згідно з відомостями з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого мана, на зазначену квартиру вже накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно підставі договору іпотеки від 25.05.2005 року, та у виді заборони на нерухоме майно за договором іпотеки від 24.05.2006 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Зважаючи на доводи та обґрунтування позовної заяви, та документи, додані до заяви про забезпечення позову, обґрунтування даної заяви суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даному етапі.

Таким чином, обґрунтованими є доводи заяви, що порушене, невизнане, оспорюване право позивача, може буде захищене та відновлене (в разі задоволення позовних вимог) тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом порушених прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, що буде достатнім та не буде порушувати права відповідача.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є допустимими й співмірними із заявленими позивачами вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову таким способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов'язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною п'ятою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на вище викладене, обґрунтування заяви про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленою позовною вимогою щодо поділу спільного майна подружжя, суд доходить висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення. При цьому суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно не є вирішенням позовних вимог по суті, та не замінює при цьому вирішення спору, який існує між сторонами, та зауважує, що наявність вже накладеного обтяження на дане майно не перешкоджає застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на дане майно.

Скасування заходів забезпечення позову та строк дії заходів забезпечення позову врегульовані ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

накласти арешт на наступні обєкти нерухомого майна: житлова квартира з надвірними будовами в АДРЕСА_1, що складає 56/100 частин житлового будинку № 24 по вул. Островського в м. Ужгород.

Заборонити будь-яким особам продавати, дарувати, міняти чи будь-яким іншим способом відчужувати спірну квартиру №1, що складає 56/100 частин житлового будинку, який знаходиться у м. Ужгород, вул. Островського, буд. 24, Закарпатської області.

Відомості про учасників справи:

Заявник (позивач): ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: 88000, АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: 88000, АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику - направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз'яснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Роз'яснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя О.А.Тхір