Справа № 309/3416/18
Провадження № 2/309/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І. про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області. При житті батько був власником колгоспного двору, а саме будинку АДРЕСА_1 , до якого належить земельна ділянка площею 0,15 га призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. З метою оформлення свого спадкового права на майно померлого батька він звернувся до нотаріуса, однак йому було роз`яснено, що свідоцтво про право власності на колгоспний двір ОСОБА_4 , фактично втратило свою силу через припинення існування колгоспних дворів, внаслідок введення в дію ЗУ «Про Власність» від 15.04.1991 р. Після припинення дії статусу колгоспного двору з 1991 року, його батько не переоформляв набуття права власності на цей будинок, відповідно до діючого на той час ЦК УРСР і таке право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування. На даний час він проживає з сім`єю у вказаному будинку від народження і не має можливості оформити свої спадкові права на будинок в нотаріальному безспірному порядку через наявність вище наведених обставин пов`язаних із зміною в законодавстві України. Тому він звернувся до суду з даним позовом і просить суд постановити рішення яким визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, із врахування згоди інших членів сім`ї, які могли претендувати на частку у майні колишнього колгоспного двору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи без їх участі. Вимоги позовної заяви підтримали та просила суд задовольнити позов у повному об`ємі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До суду подав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує поти задоволення позовних вимог.

Приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І. в судове засідання надіслав лист з проханням проводити розгляд даної справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності колгоспного двору на жилий будинок АДРЕСА_1 , до якого належить земельна ділянка площею 0,15 га призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, виданого виконавчим комітетом Вишківської селищної Ради народних депутатів від 22.01.1993 року, реєстрова книга №11, батько позивача - ОСОБА_4 , як голова колгоспного двору являвся власником цього дворогосподарства.

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 10.12.2013 р. виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , було зареєстровано 22.01.1993 року у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був позивач та інші члени їхньої сім`ї, і голова колгоспного двору відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР мав набути право власності на будинок разом з іншими членами колгоспного двору.

В своїй заяві, поданій до суду, відповідач ОСОБА_2 просив суд позов задовольнити ствердивши, що не має жодних заперечень проти задоволення позову і претензій на майно колишнього колгоспного двору - житловий будинок не має.

Позивач у справі продовжує проживати у будинку, який відносився до колгоспного двору та належав його батькові - ОСОБА_4 , де він по теперішній час веде господарство проживає із своєю сім`єю та несе витрати по утриманню домоволодіння.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,206,247,258-268 ЦПК України, ст.ст. 328,346,392, 1216,1217,1218,1221, 1268, ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що припинило чинність свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Вишківської селищної Ради народних депутатів від 22.01.1993 року, на майно колгоспного двору, головою якого являвся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з припиненням існування колгоспних дворів.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями, спорудами та земельною ділянкою площею 0,15 га, що розташований в АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.