490/1134/14-ц
н/п 4-с/490/93/2018
У Х В А Л А

08 лютого 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі : головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого листа № 490/1134/14-ц виданого 26.08.2014 Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23173,31 грн.; звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційности п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року; визнати протиправною, незаконною постанову Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.11.2017 року та скасувати її.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що Інгульським відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 16.11.2017 року прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 23173,31 грн., виконавчий збір в розмірі 2317,33 грн. та витрати в розмірі 151,00 грн. Заявник зазначає, що ознайомившись з даною постановою , вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки стягувач пропустив встановлений законодавством строк (1 рік) пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, повідомлений судом належним чином, надані письмові заперечення проти задоволення вимог скарги .

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєа від 08 липня 2014 року згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4КР77480314 від 18 вересня 2006 року в сумі 22929 грн. 71 коп. та судовий збір розмірі 243 грн. 60 коп.

Судом досліджено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.11.2017 року згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа 4 490/1134/14-ц виданого 26.08.2014 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Згідно положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За такого, дії державного виконавця щодо винесенян Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника за вищезазначеним виконавчим листом є правомірними.

Що стосується вимоги про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, то ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» чітко передбачені підстави за яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій. Однак з матеріалів заяви не вбачається підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 490/1134/14-ц виданого 26.08.2014 року.

Що стосується вимоги про звернення Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, то суд вважає що даний пункт викладений чітко зрозуміло та не містить двояких положень, а тому немає підстав для звернення до Верховного Суду України.

За такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 449-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними, незаконними дії державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаїській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя