УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про забезпечення позову

08 травня 2019 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка надійшла до суду в цивільній справі № 154/783/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

За змістом заяви просить:

1. вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень про скасування державної реєстрації права власності прийняті державним реєстратором Департаменту Державної Реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Я.С., а саме: рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексні номери: 45926819, 45926255, 45928743, 45925612 від 13 березня 2019 року до набрання законної сили рішенням суду по даній справі;

2. вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме, до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили в даній справі заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо переукладення договорів оренди із підприємствами, підприємцями та установами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 8А, заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо переукладання договорів із відповідними комунальними службами щодо енергопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення.

Необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 13 березня 2019 року державним реєстратором Департаменту Державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Я. ОСОБА_6 ., незважаючи на наявність ряду накладених арештів на майно та фактичну заборону Верховного Суду щодо скасування державної реєстрації права власності на нього, були прийняті незаконні рішення та внесені до Державного реєстру записи про скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказані об`єкти нерухомості.

Вважає очевидним незаконність рішення державного реєстратора про скасування державної реєстрації права власності, оскільки у момент його прийняття та вчинення відповідних записів про скасування реєстрації судами у кількох цивільних справах були прийняті рішення про накладення арешту на спірне майно, які не скасовані по даний час, а відповідно у Державному реєстрі існували, існують та є чинними записи у кількох виконавчих провадженнях про наявність обтяжень на спірне нерухоме майно.

Також, 06 травня 2019 року ОСОБА_3 заблокував роботу її підприємства, яке знаходиться за адресою реєстрації спірних об`єктів нерухомості, змінив, змінив замки в адміністративних та підсобних приміщеннях, попередив письмово орендарів про термінове переукладання договорів оренди у зв`язку з тим, що він тепер є власником спірних нерухомих об`єктів.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ряду незворотних наслідків та суттєво ускладнити виконання рішення суду при задоволення вимог позивача, а саме продовжуючи свої протиправні дії відповідач ОСОБА_3 може блокувати роботу підприємств, які орендують різні окремі частини спірних рухомих об`єктів, що призведе до матеріальних втрат з приводу простою підприємств, додатково при дії оскаржуваних рішень ОСОБА_3 зможе переукладати договори оренди з орендаторами, що при задоволенні позову також призведе до матеріальних затрат та відмови орендаторів надалі працювати за адресою спірних нерухомих об`єктів, також при не зупиненні дії оскаржуваних рішень державного реєстратора Ситнік С. ОСОБА_6 . зможе через відповідні служби відключити енергопостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення до спірних об`єктів нерухомого майна.

Перевіривши доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в даний момент відсутні підстави для забезпечення позову, а заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.3 ст.153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

З приводу поданої заяви про забезпечення позову, суд звертає увагу позивача на те, що за її змістом вона неодноразово зазначає про необхідність зупинення дії «оскаржуваних» рішень державного реєстратора, в той час як у даній цивільній справі жодних позовних вимог до вказаної службової особи не поставлено. 08 травня 2019 року до суду позивачем подано заяву про залучення державного реєстратора Департаменту Державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Я.С. в якості третьої особи в справі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних позовних вимог.

В той же час запропоновані позивачем заходи забезпечення позову в повній мірі стосуються дій та рішень державного реєстратора.

Крім того, в межах розгляду даної справи ухвалою суду від 13 березня 2019 року застосовано за клопотанням позивача заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, у зв`язку з чим внесено до Державних реєстрів прав відповідні обтяження.

Аналізуючи доводи позивача з приводу зупинення дії оскаржуваних рішень про скасування державної реєстрації суд прийшов до наступних висновків.

Рішення про скасування державної реєстрації є актом індивідуально-правового характеру, що вчиняється у формі одноразової реєстраційної дії внесення/вилучення записів у відповідних Державних реєстрах прав.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначена можливість зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав у формі зупинення проведення реєстраційних дій.

В даному випадку державним реєстратором такі дії вже були вчинені, скасовані записи про державну реєстрацію права власності, а отже процедура зупинення рішення про вчинення реєстром реєстраційної дії є неможливою до виконання.

Разом з тим захід забезпечення позову у формі заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу нерухомого майна за своєю суттю та способом виконання є аналогічним накладенню арешту на майно, оскільки, як в першому, так і у другому випадку під час їх виконання до Державних реєстрів прав вносяться відповідні записи про обтяження, з наявністю яких Законом забороняється вчинення щодо такого майна будь-яких реєстраційних дій.

Поряд з цим суд звертає увагу позивача на те, що відомості про обтяження цього ж спірного нерухомого майна вже містяться у Державних реєстрах прав. Вказані обтяження були внесені до реєстрів за прийнятих рішень про забезпечення позову у даній цивільній справі

Скасування вжитих заходів забезпечення позову у відповідності до ст.158 ЦПК України відбувається виключно за рішенням суду, а відтак позивач, який приймає участь у її розгляді вправі контролювати наявність даного обтяження, бути повідомленим про його скасування та оскаржувати вказане рішення суду.

Відтак на даний момент існують обмеження, які не дають можливості будь-яким особам відчужити нерухоме майно, вчинити із ним інші правочини, що потребують державної реєстрації.

Разом з тим вказаний спір є майновим, позивачем оспорюються право власності на нерухоме майно. Позивачем належним чином не обґрунтовано доцільність та необхідність заборони/обмеження відповідачу ОСОБА_3 вчиняти інші цивільно-правові угоди з приводу можливості користування нерухомим майном, отримання комунальних послуг, в розрізі можливості заподіяння шкоди самому нерухомому майну, право власності на яке є предметом спору в даній справі.

У відповідності до п.п.5 та 6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в даній справі подана без дотримання зазначених вимог.

На підставі ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_1 її заяву про забезпечення позову, яка надійшла до суду 08 травня 2019 року.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 її право повторно звертатись до суду із заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер