Справа № 462/7428/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 квітня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманської Я.І, за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 160 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 2 листопада 2016 року вона дала у борг ОСОБА_3 160000 грн., що підтверджується розпискою, яка написана власноручно ОСОБА_3 2 листопада 2016 року. Згідно відомостей зазначених у розписці ОСОБА_3 мав повернути борг ОСОБА_2 у місячний термін. Однак, вказаних боргових зобов`язань відповідач не виконав та вказані у розписці кошти позивачу, не повернув, а тому ОСОБА_2 змушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.20).

У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, поважних причин не вказав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а також за відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 02 листопада 2016 року між позивач ОСОБА_2 дав у борг відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 160000 грн., що підтверджується розпискою, яка написана власноручно ОСОБА_3 2 листопада 2016 року. Згідно відомостей зазначених у розписці ОСОБА_3 мав повернути борг ОСОБА_2 у місячний термін, оригінал якої оглянутий в судовому засіданні.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Судом встановлено, що у визначений договором строк відповідач свої зобов`язання не виконав і коштів не повернув.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача судових витрат то суд виходить із диспозиції ст. 141 ЦПК України, у відповідності до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, у відповідності до ч. ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Із огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, та присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 160000,00 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 610, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргузадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість у розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складений 06 травня 2019 року.

Суддя: Н.М.Румілова