Справа № 569/1594/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач протягом останніх кількох місяців не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв»язку з тим, що між ними не досягнуто домовленості про спосіб участі батька в утриманні дитини просить стягувати на її користь на утримання ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, зазначила, що її заробітна плата складає 3500 гривень, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що не заперечує проти стягнення з нього на утримання дитини на користь позивача аліментів в розмірі 813 гривень щомісячно. Додатково зазначив, що має на утриманні непрацездатну матір, на даний час не працює, має тимчасові заробітки, його дохід у місяць складає 2000 -3000 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 224853 від 02 грудня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьком є ОСОБА_2, матір»ю ОСОБА_1 (а.с. 6)

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, домовленість між батьками про спосіб участі в утриманні дитини відсутня, відповідач не працевлаштований, має на утриманні непрацездатну матір, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 900 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 25 січня 2019 року до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 квітня 2019 року.

Суддя -