Провадження №4-с/760/100/19
Справа №756/383/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Паліводи Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук Віти Віталіївни, заінтересована особа КС «Народний кредит»,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. та просив визнати такою, що складена з грубим порушенням та скасувати складену головним державним виконавцем Поліщук В.В. вимогу від 10.12.2018 року по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №760/13438/14-ц виданого 31.10.2014 року Солом'янським районним судом м. Києва на суму 36692,69 грн.

Визнати такою, що складена з грубим порушенням, не відповідає законодавчим нормам та скасувати постанову про опис та арешт боржника від 20.12.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №56168692 згідно виконавчого листа №760/12584/16-ц від 07.06.2016 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва та виконавчого листа №760/13438/14-ц від 31.10.2014 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва на загальну суму 211024,60 грн.

Визнати таким, що складений з грубим порушенням та скасувати акт державного виконавця Поліщук В.В. від 20.12.2018 року.

Скарга обґрунтована тим, що 20.12.2018 року головним державним виконавцем відділу ДВС Оболонського районного відділу управління юстиції Поліщук В.В. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника на підставі виконавчого листа №760/13438/14-ц, виданого 31.10.2014 року Солом'янським районним судом м. Києва на суму 36692,69 грн., ВП 51179911 на користь КС «Народний кредит».

Виходом державного виконавця на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 в присутності свідків та залучених правоохоронних органів було здійснено безперешкодне потрапляння до помешкання для виявлення, опису та арешту майна боржника, про що був складений акт державного виконавця.

При описі планування квартири відсутні відомості про наявність балкону, який закритий від зовнішнього впливу склом. Також, заявлений метраж не відповідає технічному паспорту на квартиру. Відповідальним зберігачем призначено ОСОБА_4, але повністю відсутня інформація на підставі яких правових документів на нього покладені такі обов'язки. В графі де сторонам надано 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна відсутні реквізити та підпис стягувача.

В акті державного виконавця не вказано час початку та закінчення складання. Також, відсутня інформація про те, що державний виконавець діяв згідно зведеного виконавчого провадження №56168692 від 12.04.2018 року.

Крім того, у вимозі від 10.12.2018 року №56168692 про безперешкодне входження державного виконавця до квартири боржника була відсутня інформація, що державний виконавець діяв у межах зведеного виконавчого провадження.

В постанові від 21.12.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника ЗВП №56168692 відсутня інформація, що державний виконавець Поліщук В.В. діє за зведеним провадженням, відсутня дата об'єднання виконавчих проваджень, а також прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови.

Таким чином, вважає, що при складанні зазначених документів державним виконавцем були допущені порушення норм чинного законодавства, а тому просив скаргу задовольнити.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2019 року скаргу передано за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21.03.2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник стягувача у судовому засідання проти задоволення скарги заперечувала та просила у її задоволенні відмовити.

Старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій просила відмовити у задоволенні скарги та справу розглядати без участі представника Відділу.

Суд, вислухавши думку скаржника, представника стягувача, врахувавши заяву старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження на примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах у межах повноважень та у спосіб, визначеними цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Народний кредит» заборгованість в сумі 36692 гривні 69 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Народний кредит» судовий збір в розмірі 366,92 гривень.

На примусове виконання рішення суду Солом'янським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи №760/13438/14-ц.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Народний Кредит» заборгованість в сумі 173 914,01 грн., що складається з наступного: відсотки за користування кредитом - 146 292,82 грн.; інфляційні збитки - 22 051,05 грн.; 3 % річних - 2 705,21 грн.; витрати по сплаті судового збору - 2 570,14 грн.

На примусове виконання рішення суду Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №760/12584/16-ц.

Вказані виконавчі листи були пред'явлені до виконання до органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діє на даний час, та яка містить аналогічні положення з попередньою редакцією) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Встановлено, що добровільно боржником по виконавчому провадженню рішення Солом'янського районного суду м. Києва не виконані.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем дотримано вимог вказаного закону та дій, які б свідчили про невідповідність нормам чинного законодавства судом не встановлено.

Слід зазначити, що незазначення у акті державного виконавця, вимозі державного виконавця та постанові про арешт майна боржника повного ім'я та по батькові учасників провадження, не є порушенням законодавства, яке тягне за собою визнання процесуального документа недійсним або його скасування.

Крім того, посилання скаржника на те, що державний виконавець не зазначив у вказаних документах того, що він діяв на підставі зведеного виконавчого провадження також не є підставою для скасування зазначених процесуальних документів.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, у спосіб та в порядку, встановленому Законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в межах вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.12.2018 року, направлення вимоги від 10.12.2018 року та складанні акту від 20.12.2018 року дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук Віти Віталіївни, заінтересована особа КС «Народний кредит» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя