ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4116/19 Справа № 216/2187/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

скаржник - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року, ухвалену суддею Бондарєвою О.І. у м.Кривому Розі та повне судове рішення складено 10 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року представник за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2013 за №38253187 з примусового виконання виконавчого листа №216/2187/13-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу від 29.05.2013 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року, скарга ОСОБА_2 , щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №38253187 з примусового виконання виконавчого листа № 216/2187/13-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу від 29.05.2013 року, - повернута скаржнику з усіма додатками.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що його скарга на дії державного виконавця повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.62,175, ч.7 ст.177 ЦПК України, ЦК України, подана його представником ОСОБА_2 у межах Конституції України та на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому повинна була прийнята судом першої інстанції до розгляду та розглянута у встановлений законом строк без будь-яких обмежень його права на доступ до правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першоїстатті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Повертаючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що до скарги не додано доказів, що підтверджують наявність у ОСОБА_2 , який підписав скаргу від імені ОСОБА_1 , статусу адвоката (свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) або законного представника заявника та застосував положення п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, вказавши, що подана скарга, підписана особою, яка не має права її підписувати.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно зі ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пп.18 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням пп.11, п.16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.

Згідно з пп.11, п.16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Нормами ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Крім того, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України в малозначних справах, представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально, або у визначених законом випадках, іншою особою.

Чинним Цивільним процесуальним законодавством та Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах, який набрав чинності 30 вересня 2016 року не передбачено представництво інтересів у суді юридичною особою, а тому, наявна в матеріалах справи довіреність Приватного підприємства «Юридичний консалтинг «Кондор» від 01.11.2018 року щодо захисту прав, свобод та інтересу фізичної особи ОСОБА_1 не має юридичного значення, оскільки не надає повноважень ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1

Матеріали скарги не містять нотаріально посвідченої довіреності фізичної особи ОСОБА_1 на представництво його інтересів в суді сфізичною особою ОСОБА_2 , з зазначенням усіх наданих йому повноважень.

Встановивши дані обставини, суд першої інстанції відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, обґрунтовано повернув заяву, як таку що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст.367,368,371, п.1. ч.1 ст.374, ст.375, ст.381, ст.382, ст.383, ст.384, ст.389 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: