Справа № 466/1065/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

справа 466/1065/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про зняття особи з реєстрації місця проживання,

за участі представника позивача ОСОБА_6,

позивача ОСОБА_2,

у с т а н о в и в :

12.02.2018 ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд ухвалити рішення про усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_2 квартирою, яка належить їй на праві власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, визнавши його таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Ю.Липи, 20/21.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є співвласницею даної квартири. Також, співвласниками квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 У даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, однак останній не є власником квартири, не проживає у ній, не отримує кореспонденцію, не оплачує житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 15.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 18.03.2019 Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою від 05.04.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання у справі.

Ухвалою від 02.05.2019 вирішено проводити заочний розгляд справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17.12.2018 №4099/2, позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини не прибуття суду не повідомив, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача та представника позивача, на підставі ст.280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не подавали. В матеріалах справи містяться письмові заяви співвласників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про те, що вони надають згоду на зняття з реєстрації ОСОБА_3 з квартири, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Ю.Липи, 20/21 і підтримують позовні вимоги.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання та письмових пояснень на позовну заяву не подавав.

Заслухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Суд встановив, що співвласниками квартири №21 в будинку №20 на вул.Ю.Липи у м.Львові є ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що стверджується реєстраційний посвідченням від 29.03.1999р., виданого ЛО КП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.09.1996р. копії яких містяться в матеріалах справи /арк.спр.9.10/.

З наданої суду витягів з будинкової книги вбачається, що у квартирі № 21 у будинку №20 на вул. Ю.Липи у м.Львові зареєстрований відповідач ОСОБА_3, 18.03.1991р.н. /арк.спр.13/.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи актів ЛКП «Під Голоском 410» від 17.01.2019, 19.11.2018 ОСОБА_3, 18.03.1991р.н., який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, там не проживає, що підтверджують сусіди /арк.спр.16,17/

Співвласники ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали на адресу суду письмові заяви, про те, що вони надають згоду на зняття з реєстрації ОСОБА_3 з квартири, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Ю.Липи, 20/21/арк.спр.20,21/, а будучи у підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог.

Отже, позивачем надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач протягом тривалого часу, а саме більше двох років, не проживає у квартирі 21 в будинку 20 на вул. Ю.Липи у м.Львові.

З копії акту № 21 від 04.12.2018 ОСББ "Малоголосківська 8Д" Про фактичне проживання вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником квартири 214 буд.8-д на вул.Малоголосківській у м.Львові, що підтверджується витягом з державного реєстру № 102236677 від 01.11.2017р. (арк.спр.15).

Приписами ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При цьому, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_3 не є власником та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не надає коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5Л, відповідач порушує право останніх на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд приходить до висновку, що слід визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Львів, вул.Ю.Липи, 20/21.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстрації за даною адресою.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН 7, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 06.05.2019.

Суддя ОСОБА_7