РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7214/18

пр. № 2/759/1224/19

20 травня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

за участю секретаря Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Киві про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у травні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 р. по 03.02.2009 р., у період якого позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_4 .

В подальшому, позивачка звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовними вимогами про стягнення аліментів та рішенням суду у справі № 759/5420/17 з відповідача стягнуто аліменти в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку щомісячно, та отримавши виконавчий лист по даній справі позивачка пред`явила його до виконавчої служби.

Представник позивачки зазначає, що з часу розірвання шлюбу сторін, малолітня дитина проживає з позивачкою, яка займається її вихованням, утриманням, при цьому, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу, не створює належні умови для розвитку, природних здібностей, не веде підготовку до самостійного життя, а тому не може здійснювати батьківських обов`язків стосовно малолітньої ОСОБА_5 , у зв`язку з чим підлягає позбавленню батьківських прав.

Ухвалою суду від 27.07.2018 р. відкрито провадження у справі.

Представник позивачки та представник Служба у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві до суду не з`явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутості, Служба надала Висновок щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав (ас. 38-40).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки та представника третьої особи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 08.02.2019 р. подав заяву в якій заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 , посилаючись на те, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою, усі його пропозиції спільного з дитиною відпочинку та прогулянок відхиляє. Відповідач зазначає, що матеріально допомагає позивачці утримувати дочку, крім призначених судом аліментів, які він сплачує, купує їй подарунки, намагається підтримувати з дитиною зв`язок, проте, останнім часом відповідачка усі дзвінки ігнорує, не відповідає. Відповідач зазначив, що позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 , позивачці необхідно для безперешкодного вивозу дитини за кордон (ас. 45-46).

Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних даних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що у 2006 р. сторони зареєстрували шлюб (ас. 7).

У період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас. 8).

Судом встановлено, що 03.02.2009 р. шлюб між сторонами розірвано (ас. 9).

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2017 р. з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , 2007 р . н . в розмірі ј частини від заробітку (доходу), починаючи з 10.04.2017 р. до повноліття дитини (ас. 10-12).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.08.2018 р. встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивачка: ОСОБА_1 , малолітня ОСОБА_8 , 2007 р.н., інші фізичні особи: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у сім`ї склались доброзичливі стосунки, мають спільний відпочинок, житлово-побутові умови для дитини створені належним чином (ас. 37).

Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.09.2018 р. комісією було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 надав пояснення комісії, в яких категорично заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , при цьому, зазначив, що дійсно певний час не спілкується з дочкою, проте, з вини позивачки, яка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Відповідач зазначив, що надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Враховуючи наведене, комісією прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки ОСОБА_5 , 2007 р.н. (ас. 38-40).

При цьому, позивачкою та її представником не надано суду доказів щодо ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання свого батьківського обов`язку утримувати малолітню дочку ОСОБА_11 , 2007 р.н., в тому числі, пред`явлення судового рішення до виконання, стадія його виконання, наявність заборгованості по сплаті відповідачем аліментів, тощо.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Тобто, положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України визначені чіткі обставини за яких особа може бути позбавлена батьківських прав відносно дитини.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка та її представників всупереч ст. 81 ЦПК України в підтвердження своїх вимог не надали суду доказів ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання свого батьківського обов`язку утримувати малолітню дочку ОСОБА_11 , 2007 р.н., не спростували викладених у Висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації обставин щодо участі відповідача ОСОБА_2 в утримання дочки ОСОБА_6 .

Крім того, як вбачається з пояснень відповідача між сторонами є спір щодо участі батька у спілкуванні та зустрічей з малолітньою ОСОБА_12 , оскільки позивачка чинитиь перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Таким чином, судом не встановлено підстав позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_13 , 2007 р.н., у зв`язку з чим позов із заявлених підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 164-166 СК України, та ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Киві про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: