Справа № 462/6400/18 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/136/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
УХВАЛА

02 травня 2019 року м.Львів

суддя судової палати в цивільних справах Львівського апеляційного суду Струс Л.Б., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Львівського апеляційного суду від розгляду справи № 462/6400/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

ОСОБА_2звернувся із заявою про відвід колегії суддівз тих підстав, що суддя Цяцяк Р.П. в судовому засіданні 11.04.2018 скоїв кримінальне правопорушення проти ОСОБА_2 та з цього приводу ведеться три кримінальні провадження. Вказує на те, що суддя Цяцяк Р.П. обіймає посаду секретаря Львівського апеляційного суду та дає вказівки іншим колегіям суддів вносити завідомо неправосудні рішення за його апеляційними скаргами. Звертає увагу на те, що усі колегії суддів є до нього упередженими, як позивача, апелянта, про що свідчить ухвалення постанов різних колегій суддів про скасування рішень судів перших інстанцій, які були постановлені на його користь. Також, вказує на те, що підозрює голову Львівського апеляційного суду Каблака П.І. у цькуванні на нього усіх колегій суддів даного суду, щоб деморалізувати його, вселити зневіру, штучно позбавити права на захист, права на справедливий, неупереджений суд.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року відвід, заявлений колегії суддів у складі Шандри М.М., Крайник Н.П., Левика Я.А. визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого відводу визначено суддю судової палати в цивільних справах - Струс Л.Б.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суддя прийшла до висновку, що у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити.

Стаття 36 ЦПК України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Виходячи зі змісту ч.4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Шандри М.М., Крайник Н.П., Левика Я.А, а зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді та припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ'єктивність чи упередженість суддів при розгляді справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об'єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п.п.49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, об`єктивно обгрунтованих даних про те, що колегія суддів у складі Шандри М.М., Крайник Н.П., Левика Я.А виявляє упередженість або безсторонність відносно ОСОБА_2у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

У заяві не наведено підстав для відводу колегії суддів які б свідчили про те, що вони прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суддів.

У зв'язку з вищенаведеним, незгода ОСОБА_2з судовими рішеннями не є підставою для відводу колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, -

ухвалила:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі Шандри М.М., Крайник Н.П. Левика Я.А. - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Струс Л.Б.