Справа № 159/1163/19
Провадження № 2/159/629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач 01.03.19 р. засобом представництва через свого представника - адвоката - звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача - юридичної особи - Ковельської міської ради Волинської області, не зазначивши, однак, її коду у ЄДРПОУ, обґрунтованим тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до якої входить за заповітом від 08.04.03 р. № 2 - 347 право на АДРЕСА_1, яку спадкодавиця заповіла ОСОБА_4, а все інше майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, - йому. Чоловік спадкодавиці - ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2., інших спадкоємців немає. ОСОБА_4 спадщину прийняла та отримала свідоцтва про право на спадкове майно. Він також спадщину прийняв та 28.11.03 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на рухоме майно, грошові вклади. Однак отримати свідоцтво про право на спадкове майно - гараж АДРЕСА_2 так як у спадкодавці не були оформлені правовстановлюючі документи. Покликаючись на ст. ст. 1217, 1218, 1221, 392 ЦК України, зазначає, що ні спадкодавиця, ні її чоловік не виробляли документи на право власності на житловий будинок. Просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на індивідуальний гараж АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом.

Провадження у справ відкрито 04.03.19 р..

У судове засідання позивач та його представник - адвокат не з'явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Попередньо представником позивача - адвокатом подано до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності позивача та її як представника; позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з'явились.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та непідлягають до задоволення.

Та обставина, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 19.05.03 р. відділом рагс Ковельського МУЮ Волинської області.

Та обставина, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 08.02.95 р. ЗАГС и. Ковеля Волинської області.

Дійсно відповідно до копії заповіту від 08.04.03 р., складеного ОСОБА_3, остання вказану вище квартиру заповіла ОСОБА_4, а все інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, що буде належати їй на час смерті, - заповіла позивачеві.

Як слідує з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.03 р., позивач успадкував частину спадщини після смерті спадкодавиці.

Згідно з копією техпаспорта на гараж АДРЕСА_2 спірне нерухоме майно самочинного будівництва не має.

За довідкою № 22.27/Г - 842 від 26.12.18 р., виданою відділом містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради Волинської області, спірний гараж побудований ОСОБА_5, має АДРЕСА_2

Згідно з листом № 2 273/01 - 16 від 10.12.18 р., нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім'я спадкодавиці.

Згідно з даними копії акта обстеження забудови і техстану будівлі індивідуального гаража від 03.12.18 р., затвердженого начальником КП «Госпрозрахункове проектно - виробниче архітектурно - планувальне бюро м. Ковеля»; копії дубліката будпаспорта на індивідуальний гараж АДРЕСА_2, спірний гараж побудований ОСОБА_5 як забудовником.

Згідно з копією архівного витягу з рішення виконкому Ковельської міськради народних депутатів від 23.03.87 р. № 61 «Про відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва і внесення змін у рішення, прийняті по даному питанню раніше та дозвіл закріплення земельних ділянок на індивідуальні гаражі», було дозволено ОСОБА_5 будівництво індивідуального гаража у кв. 12 - а як членові кооперативу «Мотор».

Таким чином, судом встановлено, що будівництво спірного гаража було проведено спадкодавцем ОСОБА_5 як членом гаражного кооперативу відповідно до техдокументації, отриманої ним у встановленому законом порядку, що діяв за станом на 1987 р..

Даних про те, що спадкодавця ОСОБА_3 успадкувала вказане вище спірне нерухоме майно за життя, у розпорядження суду не надано.

Суд враховує, що відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 86 ЦК України (в ред. 1963 р.), що діяв на час спорудження вказаного вище гаража, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Власність в Україні виступає, зокрема, в такій формі як приватна. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Оскільки забудова мала місце у 1987 р., матір позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5., правовідносини що виникли і пов»язуються із забудовою, спадкуванням, підлягають врегулюванню за нормами ЦК України (в ред. 1963 р.).

Тому покликання позивача та його представника - адвоката - на положення чинного ЦК України є безпідставним та судом до уваги братись не може, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності цим кодексом.

Отже за змістом ст. 4 ЦК України (в ред. 1963 р.), цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством СРСР і УРСР, а також з дій громадян, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, серед іншого, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До об'єктів завершеного будівництва належать об'єкти, що введені в установленому порядку в експлуатацію. Право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, підлягає державній реєстрації. Після введення об'єкта в експлуатацію власнику об'єкту - забудовникові - видається свідоцтво про право власності, що реєструється у відповідному в державному реєстрі прав. З моменту державної реєстрації права на завершений будівництвом об'єкт, особа забудовника стає власником цього об'єкта.

Оскільки будівництво гаража здійснювалось спадкодавцем ОСОБА_5 як забудовником згідно із законом, а спадкодавця ОСОБА_3 була його дружиною, то після смерті останніх, не право власності на об»єкт будівництва, що за життя останніми у свою власність оформлено не було у встановленому законом порядку, а права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 р.).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавиці відкрилась, позивач є спадкоємцем, однак, спірне майно не входить у спадкову масу як власність спадкодавиці, так як правовстановлюючих документів на її ім»я за життя на це майно не було оформлено у встановленому законом порядку.

Крім того, хоча спірний гараж на даний час є об»єктом містобудування, що не прийнятий у експлуатацію відповідними компетентними органами, позивач не надав суду доказів звернення до відповідних компетентних органів з приводу вирішення питання оформлення документів на гараж, що споруджувався спадкодавцем ОСОБА_5 , з приводу оформлення відповідних правовстановлюючих документів на гараж; і відмови іншого компетентного органу з цього питання, у т. ч. - відповідача як органу місцевого самоврядування, у розпорядженні суду немає.

Даних про наявність спору з приводу гаража між сторонами у розпорядженні суду позивачами також не надано.

Тому суд вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з розглядуваним позовом і факт наявності спору між сторонами з приводу гаража, позивачем в суді не доведений.

А тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 4, 86, ч. 1 ст. 534 ЦК України ( в ред. 1693 р.), суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_3, і. н. НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_3

Представник позивача - адвокат Гарбарчук Наталія Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса: АДРЕСА_4.

Відповідач - Ковельська міська рада Волинської області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 73, .

Головуючий:І. М. Логвинюк