Справа № 276/1032/17
Провадження по справі №2/276/37/19
03 травня 2019 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Мельника М.Л.
секретаря Свиридок А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом
про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних збитків та пені,
Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 11 листопада 2015 року Володарсько - Волинським районним судом Житомирської області по справі №276/253/15-ц прийняте рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики, відсотки за прострочення грошового зобов'язання та моральну шкоду на загальну суму 105901 гривня, яке ОСОБА_2 не виконує. З часу прийняття рішення по даний час грошова одиниця України (гривня) значно знецінилась, в зв'язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача інфляційні збитки, відсотки за невиконання грошового зобов'язання та пеню.
Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.
Відповідно до ст.599 ч.1 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми на яку заборгованість за грошовими зобов'язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Як слідує з рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 11.11.2015 року по справі №276/253/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики і відсотки за прострочення грошового зобов'язання в сумі 103901 гривню та моральну шкоду в сумі 2000 гривень.
На даний час рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 11.11.2015 року не виконане, борги ОСОБА_2 не погашені.
Із розрахунку відсотків за користування грошовими коштами слідує, що 3% річних від суми боргу 162112,99 грн. за період з 22.03.2017 року по 18.12.2018 року становить 8487,61 грн..
Позивач надав суду розрахунки заборгованості 3% річних, інфляційних та пені, які відповідачем не спростовані.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн..
Керуючись ст.ст.208, 212- 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.599, 625, 1048 ЦК України, ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд.
Головуючий: /підпис/
Суддя: М.Л. Мельник