Справа № 288/475/19
Провадження № 2/288/324/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - відповідач -1), Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - відповідач -2) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3, який постійно, до дня смерті проживав в АДРЕСА_1

Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом та спадщину після смерті батька прийняв.

Позивач є спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Батько позивача ОСОБА_3 був членом КСП «Паволоч», проте помилково не включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Членство ОСОБА_3 у колгоспі «Орджонікідзе», який у подальшому був реорганізований у КСП «Паволоч», підтверджується пенсійним посвідченням члена колгоспу НОМЕР_1 та архівною довідкою виданою Комунальною установою «Трудовий архів».

Відомості про виключення з членів колгоспу ОСОБА_3 відсутні.

Задовольнити вимогу позивача та виділити йому, як спадкоємцю ОСОБА_3, земельну частку (пай) не має можливості і самим КСП «Паволоч», так як діяльність КСП «Паволоч» та його правонаступника СВК «Паволоч» припинена, правонаступник відсутній.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акту на право колективної власності на землю були чи залишались членами цього підприємства.

Відповідно до інформації наданої Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Паволоч» було видано 17 січня 1996 року.

А тому, на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Паволоч», ОСОБА_3 був його членом.

Розмір земельної частки (паю) на території Паволоцької сільської ради, на день видачі державного акту на право колективної власності на землю, становить 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а її вартість становить 21 121 гривня 00 копійок.

Позивач просить визнати за ним, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3, судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Представники відповідачів: Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, в підготовче судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без участі їх представників, згідно вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 25 січня 2006 року Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого 24 березня 1955 року Золотопотіцького району Тернопільської області батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, запис за № 44.

Довідкою № П-148 від 25 лютого 2019 року Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець села Голуб»ятин, Попільнянського району, Житомирської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом з ним на день смерті проживав та був зареєстрований: син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно заповіту посвідченого 24 червня 2003 року секретарем Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого в реєстрі за № 197, ОСОБА_3 заповів все своє майно своєму сину: ОСОБА_2.

Як вбачається з архівної довідки № 25 від 05 лютого 2019 року Комунальної установи «Трудовий архів» Попільнянської районної ради Житомирської області, в архівному фонді КСП «Паволоч» с. Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1994 - 1999 роки значиться ОСОБА_3. Дана інформація підтверджується також довідкою № 18 виданою архівом села Паволоч Попільнянського району Житомирської області, з якої вбачається, що ОСОБА_3 працював в господарстві з 1992 року по 2001 рік.

Пенсійним посвідченням члена колгоспу НОМЕР_1 виданого 22 листопада 1991 року підтверджується членство ОСОБА_3 у колгоспі «Орджонікідзе».

Відповідно до повідомлення № 0-6-0.31-196/116-19 від 19 лютого 2019 року Відділу у Попільнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 відмовлено у видачі Сертифікату про право на земельну частку (пай), реорганізованого КСП «Паволоч» на ім'я батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, так як відповідно до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Паволоч» ОСОБА_3 - відсутній.

Згідно повідомлення № 40/02-31 від 01 березня 2019 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, після смерті його батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, через відсутність документів, що підтверджують право ОСОБА_3 на вищевказану земельну частку (пай) члена КСП «Паволоч».

Як вбачається з детальної інформації про юридичну особу сільськогосподарський виробничий кооператив «Паволоч», дата державної реєстрації юридичної особи - 12 грудня 2006 року, дата державної реєстрації припинення юридичної особи - 04 квітня 2014 року.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; статтями, 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 373, 374, 386, 392, 1220-1221, 1223, 1225, 1235, 1268-1270, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паволоч», розміром 4,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник