Постанова

Іменем України

07 травня 2019 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7280/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва

в складі судді Батрин О.В.

від 26 грудня 2017 року

по справі №757/47557/16-ц Печерського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_2

про скасування заходів забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1, ОСОБА_3,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧуловськийВолодимир Анатолійович, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація,

про визнання договору дарування недійсним, витребування майна,

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_3,

про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду від 10.03.2017, яким частково задоволено її позовні вимоги, набрало законної сили і підлягає виконанню, звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2016.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року заяву задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2016, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалась на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права без повного з'ясування обставин, які мають суттєве значення при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вказувала, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про скасування заходів забезпечення позову, оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 27.11.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Судом не взято до уваги, що зняття арешту з квартири унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення касаційної скарги, а також призведе до відчуження квартири.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідач ОСОБА_3, діючи через свого представника ОСОБА_6, подав відзив на апеляційну скаргу.

Посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованими, а доводи апеляційної скраги таких висновків не спростовують, просив відмовити в задоволенні скарги, а ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Скаржник ОСОБА_1, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.

Позивач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 9 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися.

Третя особа - ПН КМНО Чуловський В.А., належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Третя особа - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та їхніх представників, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням зміни предмета позову, просила визнати недійсним договір дарування другої частини квартири АДРЕСА_1 від 26.04.2016, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; витребувати у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по Ѕ частині квартири.

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій посилаючись на реальну загрозу невиконання, утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2016 заяву задоволено у повному обсязі та вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 26.12.2017 вищевказані заходи забезпечення позову скасовані судом за клопотанням позивача.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відпали підстави для їх застосування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Питання щодо скасування заходів забезпечення позову врегульовано законодавцем в статті 158 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2017 позов ОСОБА_2 задоволено частково та витребувано у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по Ѕ частині спірної квартири. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі (т. 2, а.с. 116-120). Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року рішення суду від 10.03.2017 залишено без змін (т. 2, а.с. 195-197).

За приписами статті 319 ЦПК України в редакції 2004 року, яка кореспондується з положеннями 384 ЦПК України в редакції 2017 року, судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

З наведеного слідує, що рішення суду першої інстанції від 10.03.2017 набрало законної сили 28.09.2017, а тому підлягає обов'язковому виконанню.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішення законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 158 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 вказувала на те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, частково задоволено її позов, а саме вимоги про витребування квартири. Однак, за наявності діючих заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спірну квартиру виконати рішення суду неможливо, у зв'язку з чим вважала, що є необхідність у скасуванні таких заходів забезпечення позову.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про відкриття касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовилася від касаційної скарги і ухвалою Верховного Суду від 30.10.2018 прийнято відмову ОСОБА_1 від касаційної скарги та закрито касаційне провадження (т. 3, а.с. 64, 67-68).

За наведених обставин, є безпідставними доводи апеляційної скарги, що скасування заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, що ухвала суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову є помилковою та передчасною, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

О.І. Шкоріна