Справа №: 398/457/19
провадження №: 2/398/814/19
"26" квітня 2019 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №87 в будинку №33 по вул. Садовій у м. Олександрія Кіровоградської області.
Позов обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2007 року приватизована квартира АДРЕСА_1 по 1/3 частині належала ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 12 лютого 2010 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування, реєстровий №192 подарував ОСОБА_1 свою 1/3 частку квартири і на даний час не має права власності на квартиру. Відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає з 2005 року, особисті речі відповідача в ній відсутні, окрім того він не допомагає сплачувати комунальні послуги, які на нього нараховуються. Вирішити питання його добровільної виписки не має можливості, так як з відповідачем не має звязку і не відоме місце проживання. У звязку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач у них виникли труднощі щодо реалізації свого права власності та оформлення субсидії за комунальні послуги.
Позивачі в судове засідання не зявились, про час, місце і дату судового засідання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернулися конверти з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязок, щодо пересилання поштового відправлення», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).
Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не є власниками зазначеної квартири, є членом сімї позивача, зареєстрований за вказаною адресою, але з 2015 року не проживають за адресою реєстрації.
Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно з ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як такий, що був відсутній за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи позивачі є власниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.10.2007 року та договором дарування частини квартири від 12.02.2010 року. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку.
З довідки КП «Житлогосп» №752 від 04.02.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, 08.06.1959р.н., ОСОБА_3, 25.01.1982р.н., ОСОБА_2, 14.04.1979р.н..
Згідно з актом-розпорядженням №56 від 21.01.2019 року складеного майстром дільниці, паспортистом в присутності сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3, в квартирі АДРЕСА_4 не проживає з 2005 року.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, без поважних причин не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, можливість збереження жилого приміщення за відповідачем судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в квартирі за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачам в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 264, 265, 280- 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) таким, що втратив право користування квартирою №87 по вул. Садова, 33 в м. Олександрії Кіровоградської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Коліуш Г.В.