Справа № 185/829/19
Провадження № 2/185/1839/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С., за участі секретаря судового засідання Красуцького Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
У січня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 04 вересня 210 року по 01 листопада 2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у цей період була придбана квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 листопада 2012 рокуроку, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-5703.
Відповідач у добровільному порядку не бажає поділити спільне майно, тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи, відповідно до положень ст.280 ЦПК України.
З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що з 04 вересня 210 року по 01 листопада 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
За даними КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 листопада 2012 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1-5703.
Таким чином квартира АДРЕСА_1 набута подружжям за час шлюбу і відповідно до ст. 60 СК України належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
За змістом ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Оскільки позовних вимог про поділ майна в натурі не заявлено, суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, визнавши право власності за кожним з подружжя на 1/2 частку квартири.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, понесені позивачкою на сплату судового збору при подачі позовної заяви, у сумі 800 грн, 00 коп. підтверджуються платіжним дорученням (а.с.1).
Оскільки спільне сумісне майно подружжя рішенням суду поділене порівну, судові витрати по справі слід покласти на сторони порівну і стягнути з відповідача 1/2 частку понесених позивачкою судових витрат, тобто 400 грн. 00 коп.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 400 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.С. Шаповалова