МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/3219/18

"19" квітня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, вказавши заінтересованими особами ОСОБА_2 , Макарівську районну державну адміністрацію в особі служби у справах дітей та сімей, посилаючись на те, що 08.06.2007 року між нею та ОСОБА_2 укладений шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останні роки спільного сімейного життя для неї та її дітей стали справжнім випробуванням. Чоловік зловживає спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння у присутності дітей вчиняє домашнє насильство, а саме: фізичне, що підтверджується довідкою №5590 травмпункту Святошинського району міста Києва про нанесення чоловіком їй травм; психологічне, яке виражалось в словесних образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні, інших діях, які спрямовані на обмеження волевиявлення і такі дії викликають у неї побоювання за свою безпеку, безпеку дітей. У зв`язку з цим вимушена була звертатись до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області, щоб уникнути в подальшому конфліктів змушена була покинути свій власний дім та проживати в готелі та знятому житлі, щоб забезпечити захист своїм дітям. Його поведінка спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдала шкоди її психічному здоров`ю, є особою, яка постраждала від домашнього насильства. Чоловік вчиняє систематичні дії, пов`язані з домашнім насильством продовжує протиправні дії, спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи до уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинення відповідачем домашнього насильства, заявниця вважає за необхідне звернутися до суду.

Заявниця просить: - заборонити ОСОБА_2 перебувати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближчу ніж 100 метрів до місця її проживання: АДРЕСА_1 ,

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку (електронна пошта тощо) особисто і через третіх осіб на строк шість місяців.

Заявниця ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час. місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №170 в судове засідання не з`явився.

Представник Макарівської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей та сімей надав клопотання про підтримку заявлених вимог та про розгляд справи у свою відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Відповідно до ч.1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З наданої копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що вона прописана за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.4, 7, 24, 25).

Відповідно довідки про склад сім`ї №1255 від 17.12.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не зареєстрована, але проживає за адресою; донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не зареєстрована, але проживає за адресою (а.с.26).

Згідно договору дарування від 21.10.2018 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримала в дар квартиру за номером один в будинку за номером десять по АДРЕСА_2 , (а.с.5, 6, 35, 36).

Надані копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП594773, протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП594772, зміст яких неможливо прочитати з-за негарної якості (а.с.8, 9, 27, 28).

Відповідно довідки №66 від 17.10.2018 року Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, 24.09.2018 року до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_6 жительки АДРЕСА_1 , про те, що чоловік її сестри ОСОБА_2 б`є та намагається задушити її сестру ОСОБА_1 . Дана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Макарівського ВП за №6011 від 24.09.2018року. На ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, розгляд якого відбудеться у Макарівському районному суді Київської області. Також 16.10.2018 року до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_4 жительки АДРЕСА_1 , про те, що її вітчим ОСОБА_2 знущається над її матір`ю ОСОБА_1 дана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Макарівського ВП за №6501 від 16.10.2018року (а.с.10, 30).

Згідно талону-повідомленню №02643 від 01.05.2018 року в черговій частині поліції від ОСОБА_1 прийнята заява про те, що 01.05.2018 року вона отримала тілесні ушкодження від чоловіка. Заява зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №33830 (а.с.11, 44).

З висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_1 від 19.05.2018 року, вбачається, що 14.05.2018 року в чергову частину Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження. Зазначене повідомлення прийнято і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №2835 від 15.05.2018 року. в ході перевірки повідомлення встановлено, що по даному факту перевірка вже проводилась. Враховуючи подібність викладених в повідомленнях матеріалів, та то фат про, що перевірка по аналогічному зверненню вже проводилась, дані матеріали були приєднані до матеріалів ЄО Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області №2806. Додаткових матеріалів для перевірки надано не було. Таким чином на час вчинення події 15.05.2018 року підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування немає (а.с.12, 31, 48, 49).

З висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_1 від 19.05.2018 року, вбачається, що 14.05.2018 року в чергову частину Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_3 , про те, що чоловік ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження. Зазначене повідомлення прийнято і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Макарівського ВП в Київській області за №2806 від 14.05.2018 року. В заяві ОСОБА_1 просить не розглядати її повідомлення здійснене до органів поліції 14.05.2018 року ЄО №2806 у зв`язку з тим, що воно було передчасним та здійснене в стані емоційного хвилювання та сильного душевного збудження. На даний час вона ніяких претензій до свого чоловіка ОСОБА_2 не має. Письмової відповіді не потребує. Таким чином, на час вчинення події 14.05.2018 року підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування немає (а.с.47).

З висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_6 від 19.05.2018 року, вбачається, що 14.05.2018 року в чергову частину Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 жительки АДРЕСА_3 , про те, що чоловік її сестри ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження. Зазначене повідомлення прийнято і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Макарівського ВП в Київській області за №2807 від 14.05.2018 року. В ході перевірки повідомлення встановлено, що по даному факту перевірка вже проводилась. Враховуючи подібність викладених в повідомленнях матеріалів, та той факт, що перевірка по аналогічному зверненню вже проводилась, дані матеріали були приєднані до матеріалів ЄО Макарівського ВП в Київській області №2806 від 14.05.2018 року. Додаткових матеріалів, які б підтверджували (спростовували) слова заявника, чи висвітлювали раніше невідомі факти, для перевірки надано не було. Таким чином на час вчинення події 15.05.2018 року підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування немає (а.с.46).

Відповідно довідки №5590 травмпункту КМКЛ №7 Святошинського району міста Києва, ця довідка видана ОСОБА_1 в тім, що вона зверталась до травмпункту 04.05.2018 року о 22.00 годині з травмою, отриманою 01.05.2018 року в 18.00 годин. Діагноз: струс головного мозку? Параорбітальна гематома. Проведений огляд, рекомендоване лікування під наглядом травматолога за місце проживання (а.с.13, 32).

В талоні-повідомлені №000149 від 17.10.2018 року зазначено, що слідчим Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області прийнята заява, без зазначення прізвища заявника, яка зареєстрована в ЖЄО за №6527 (а.с.14, 33).

З висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_1 від 03.11.2018 року, вбачається, що 19.10.2018 року в чергову частину Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_2 вчиняє сварки. Зазначене повідомлення прийнято і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Макарівського ВП в Київській області за №6527 від 19.10.2018 року. В поясненнях ОСОБА_1 повідомила, що 16.10.2018 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 , з яким вона на даний час не проживає, виникла сварка, яка носила характер словесної перепалки. З даного приводу ОСОБА_1 викликала працівників поліції. Під час неодноразових виїздів до АДРЕСА_1 , двері до помешкання ніхто не відчинив. Опитати ОСОБА_2 не виявилось можливим. Таким чином на час вчинення події 19.10.2018 року підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування немає (а.с.50).

В рахунку №16 від 22.10.2018 року готеля «Снайпер» села Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області, зазначено про те, що від ОСОБА_2 (без ініціалів) прийнята оплата 1200.00 гривень за чотири дні проживання. На цьому ж аркуші відображені два чеки, з яких можливо зрозуміти лише про сплату 313.00 гривень, а ким і за що - неможливо зрозуміти (а.с.15, 34).

Згідно довідки №11 від 27.02.2019 року Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, 24.09.2018 року до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що чоловік її сестри ОСОБА_2 житель АДРЕСА_1 , б`є свою дружину ОСОБА_1 , яка проживає за тою ж адресою. Дана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 24.09.2018 року №6011. Після проведення перевірки на ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, розгляд якого відбудеться в Макарівському районному суді Київської області. 22.02.2019 року до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 житель АДРЕСА_1 , стукає до квартири та погрожує. Дана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 22.02.2019 року №974. Після проведення перевірки на ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, розгляд якого відбудеться в Макарівському районному суді Київської області (а.с.51).

Вирішуючи заявлені вимоги суд виходить з того, що відповідно до Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа або її представник, а в разі вчинення насильства за ознакою статі стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом встановлюються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього таких обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою вищезазначених осіб, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Постраждала особа може вимагати від кривдника компенсації її витрат на лікування, отримання консультацій або на оренду житла, яке вона винаймає (винаймала) з метою запобігання вчиненню стосовно неї домашнього насильства, а також періодичних витрат на її утримання, утримання дітей чи інших членів сім`ї, які перебувають (перебували) на утриманні кривдника, у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному та психічному здоров`ю.

Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правовідношення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, принижування, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Надаючи оцінку наданим заявницею на підтвердження викладених в заяві обставин документам, суд виходить з наступного.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Суд має оцінити ризики, тобто - оцінити вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ст.1Закону).

Суд вважає, що твердження заявниці про те, що вона є постраждалою від домашнього насильства, останньою не доведено.

Судом встановлено, з довідок Макарівського ВП Ірпінського ВП ГНГУНП в Київській області №66 від 17.10.2018 року, №11 від 27.02.2019 року вбачається, що на ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, розгляд яких повинен відбутися в Макарівському районному суді Київської області, але при цьому заявницею не надано відомостей про результати розгляду даний протоколів про адміністративні правопорушення.

З долученого заявницею висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГНГУНП в Київській області від 19.05.2018 року за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , яке зареєстровано в поліції за №2806 від 14.05.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 просить не розглядати її повідомлення здійснене до органів поліції 14.05.2018 року ЄО №2806 у зв`язку з тим, що воно передчасним, ніяких претензій до чоловіка ОСОБА_2 вона не має.

З висновків Макарівського ВП Ірпінського ВП ГНГУНП в Київській області обидва від 19.05.2018 року за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , яке зареєстровано в поліції за №2835 від 15.05.2018 року, повідомлення ОСОБА_1 , яке зареєстровано в поліції за №2833 від 15.05.2018 року, вбачається, що в ході перевірок цих повідомлень встановлено, що по даному факту перевірка вже проводилась, коли таке ж повідомлення було зареєстроване за №2806 від 14.05.2018 року, та коли ОСОБА_1 просила не розглядати її повідомлення здійснене до органів поліції 14.05.2018 року ЄО №2806 у зв`язку з тим, що воно передчасним, ніяких претензій до чоловіка ОСОБА_2 вона не має.

З висновку Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_1 від 03.11.2018 року, з пояснень останньої вбачається, що 16.10.2018 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 , з яким вона на даний час не проживає, виникла сварка, яка носила характер словесної перепалки.

Таким чином, вказані висновки поліції не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази до вимог заявниці.

З наданої заявницею довідки №5590 травмпункту КМКЛ №7 Святошинського району міста Києва, вбачається, що заявниця зверталась до травмпункту з травмою, отриманою без вказівки про те, хто спричинив дану травму. Про наявність такого факту не зазначено в жодному із наданих заявницею документі.

З врахуванням вимог законодавства, встановлено, що безперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниця ОСОБА_1 не надала, а тому підстав вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці у зв`язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису немає.

Керуючись вимогами Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.76-81, 263-265, ч.1 ст.350-1, ч.1 350-5 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя