Справа № 426/4025/19
РІШЕННЯ

іменем України

02 травня 2019 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утримані, заінтересована особа: Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п'яти років до дня смерті ОСОБА_2 до 22 липня 2018 року та перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по день його смерті, тобто по 22 липня 2018 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_1, та ОСОБА_2 з 1967 року перебували у шлюбі. Шлюб зареєстрований в Білівської селищної ради Лутугинського району Луганської області району. Вони з чоловіком прожили разом з 1967 року до його смерті 22 липня 2018 року, вели спільне господарство, будували сімейні відносини. ЇЇ чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 73 років помер 22 липня 2018 року, місце його смерті: смт. Біле, Лутугинський район, Луганська область. Заявником було отримане свідоцтво про смерть від 05 листопада 2018 року. Заявник з чоловіком проживали за однією адресою: АДРЕСА_2 селище Біле Лутугинський район Луганської області, де вона й зараз мешкає. Вони з чоловіком пенсіонери. У звязку з проведенням антитерористичної операції, вони з чоловіком були вимушені змінити місце мешкання, та зареєструвались як внутрішньо переміщені особи за різними адресами (за однією адресою не було можливості), хоча продовжували мешкати однією сімєю та вели спільне господарство. За час сумісного проживання вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір пенсії її чоловіка був значно більшим (більш, ніж у 5,2 рази) від розміру її пенсії, яка складає 2055,42 грн., а тому пенсійні виплати її чоловіка були постійним та основним джерелом її існування. За життя вони перебували на обліку в Сватівському відділенніБілокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області і отримували пенсію. Після смерті чоловіка заявник звернулась до Сватівського відділення Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника, однак інспектор усно пояснила, що вона має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого та їй потрібно надати довідку про постійне проживання з чоловіком. За місцем їхнього з чоловіком проживання на непідконтрольній українській владі території вона зібрала документи, що підтверджують факт їхнього спільного проживання, але так як вони складені на тимчасово неконтрольованій території України в смт. Біле Лутугинського району Луганської області, орган пенсійного фонду не може їх врахувати як складову переліку документів для отримання пенсії. Таким чином вирішити дані обставини в позасудовому порядку я не маю можливості, тому заявник змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволені заяви.

Представник заінтересованої особи - Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, справу вирішити на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження VІІІ-УР № 441074 від 04.11.1967 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, 16.03.1945р.н. з 1967 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований в Білівської селищної ради Лутугинського району Луганської області району, про що складений актовий запис №58 від 04.11.1967 року. (а.с.9)

22 липня 2018 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце його смерті: смт. Біле, Лутугинський район, Луганська область, що підтверджується копією рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30.10.2018 року (а.с.19-20) та копією свідоцтва про смерть від05 листопада 2018 року, виданого Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. (а.с.10)

Згідно з копіями паспортів заявника та померлого ОСОБА_2, останні були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 селище Біле Лутугинський район Луганської області. (а.с.5,6)

Відповідно до копій пенсійних посвідчень №068298 від 23.06.1997року та №133229 від 03.04.1991 року заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 були пенсіонерами. (а.с.11,12)

Заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 були також зареєстровані як внутрішньо переміщені особи ( а.с.7, 8), але за різними адресами.

Відповідно до довідки від 22.02.2019 року виданої Білокуракинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області пенсія заявника складає 2055,42 грн.(а.с.15)

Відповідно до листа Сватівського відділення Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 28.02.2019року №26/т-7/с заявнику ОСОБА_1 було розяснено, що вона має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого та їй потрібно надати довідку про постійне проживання з чоловіком. (а.с.17)

Заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 проживали постійно по день смерті ОСОБА_2М, а саме по 22.07.2018 року, що підтверджується довідкою № 8 від 11.04.2019 року та актом про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №3, які видані на тимчасово окупованої території України.(.с.13, 14)

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до практики Міжнародного суду ООН стосовно окупованих територій сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, довідкою № 8 від 11.04.2019 року та актом про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №3, які видані на тимчасово окупованої території України, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім»ї годувальника, які були на його утриманні.

З заяви вбачається, що заявник довгий час перебувала на утриманні чоловіка, а тепер втратила основне джерело для існування після його смерті. На теперішній час розмір пенсії, яку отримував би її чоловік був би значно більше ніж розмір її пенсії, тому вона зі смертю чоловіка втратила джерело існування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п'яти років до дня смерті ОСОБА_2 до 22 липня 2018 року достовірно підтверджується письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, а також достовірно встановлено, що ОСОБА_1 одержувала від померлого чоловіка допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка заявнику необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утримані задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п'яти років до дня смерті ОСОБА_2 до 22 липня 2018 року та перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по день його смерті, тобто по 22 липня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_3