Єдиний унікальний номер справи 369/2194/18
Провадження №22-ц/824/5507/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ТОВ «Черемшина 2012» звернулося до суду із позовом про стягнення боргу з відповідачів за оренду трьох ліжко-місць в кімнаті №316 по вул. Освіти, 5 в місті Вишневе Київської області.

Свій позов мотивувало тим, що позивачу на праві приватної власності належить приміщення, яке 01.11.2014 року за договором про оренду передано ОСОБА_1 у платне строкове користування. Ціна оренди за одне ліжко-місце становить 498,00 грн., відповідно за три ліжко-місця - 1494,00 грн. на місяць. Орендна плата вноситься орендарем на рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. Вказані умови зазначені в укладеному сторонами договорі та підписані ними. Внаслідок невиконання умов договору щодо сплати орендної плати у відповідачів станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в сумі 76 069,09 грн., яка складається з суми основного боргу - 40 545,00 грн., інфляційний втрат - 9 177,22 грн. та 3% річних - 26 346,87 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року вищезазначений позов задоволений частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по орендній платі у розмірі 40 545,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 939,15 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, вказує, що рішення в цій частині є необґрунтованим та незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права при неправильному застосуванні норм матеріального права. Зазначає, що судом першої інстанції вірно обґрунтована правова позиція, на підставі якої з відповідачів стягнуто борг з орендної плати. В той же час суд безпідставно не застосував вимоги ст. 625 ЦК України за прострочення грошового зобов'язання. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення даної вимоги.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

В ході розгляду справи суд належним чином встановив розмір заборгованості з орендної плати та період, за який утворилась така заборгованість у зв'язку з несплатою її орендарем. В той же час суд безпідставно зазначив, що положення ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до даної категорії справ, оскільки заборгованість за оренду житла не може вважатися невиконанням грошевого зобов'язання, відтак положення ст. 625 ЦК України до даних правовідносин застосовані бути не можуть. З наведеною позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поняття грошового зобов'язання в чинному законодавстві України наведене в ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зокрема грошовим зобов'язанням є зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Зважаючи на вищевикладені положення, підстави для невіднесення зобов'язань з виплати орендної плати в грошовому виразі до грошових зобов'язань відсутні, відтак за невиконання таких зобов'язань має наступати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір відповідальності невстановлений договором або законом.

Інших санкцій за невиконання такого роду зобов'язань укладений між сторонами договір не місить, відтак в даному випадку має бути застосована санкція передбачена ст. 625 ЦК України, зокрема 3% річних від сум, що підлягали сплаті за заявлений позивачем період (01 лютого 2015 року - 28 лютого 2018 року), а також інфляційні втрати за цей же період.

У відповідності до встановленого положеннями ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи виключно в межах заявлених позивачем вимог. За таких умов, оскільки сумарний розмір реальних інфляційних втрат від несплати кожного платежу за вищевказаним договором оренди за період з 01 лютого 2015 року - 28 лютого 2018 року перевищує заявлену в позові вимогу з цього приводу (9177, 22 грн.), суд має обмежитися саме зазначеною позивачем сумою. В той же час розрахований позивачем розмір 3% річних за період прострочення не відповідає вимогам закону.

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставка/рікВідсотки (грн.)
01.02.201528.02.2015281 551.0033.57
01.03.201531.03.2015313 045.0037.76
01.04.201530.04.2015302 989.0037.37
01.05.201531.05.2015314 483.00311.42
01.06.201530.06.2015305 977.00314.74
01.07.201531.07.2015317 471.00319.04
01.08.201531.08.2015318 965.00322.84
01.09.201530.09.9.00325.79
01.10.201531.10.3.00330.46
01.11.201530.11.7.00333.16
01.12.201531.12.1.00338.07
01.01.201631.01.5.00341.76
01.02.201629.02.9.00342.62
01.03.201631.03.3.00349.35
01.04.201630.04.7.00351.44
01.05.201631.05.1.00356.95
01.06.201630.06.5.00358.78
01.07.201631.07.9.00356.31
01.08.201631.08.3.00360.10
01.09.201630.09.7.00361.84
01.10.201631.10.1.00367.69
01.11.201630.11.5.00369.18
01.12.201631.12.9.00375.29
01.01.201731.01.3.00379.30
01.02.201728.02.7.00375.06
01.03.201731.03.1.00386.91
01.04.201730.04.5.00363.14
01.05.201731.05.9.00369.05
01.06.201730.06.3.00370.50
01.07.201731.07.7.00376.66
01.08.201731.08.1.00380.47
01.11.201730.11.3.00388.92
01.12.201731.12.7.00395.69
01.02.201828.02.5.00393.31
Всього: 1032 1 784.53

Зважаючи на вищевикладене, сумарний розмір 3% річних за заявлений позивачем період прострочення виконання зобов'язання складає 1 784,53 грн.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що договір на оренду ліжко-місць в гуртожитку був укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_1. Обов'язок сплати всієї орендної плати за три ліжко-місця у гуртожитку вказаним договором покладено саме на ОСОБА_1 За таких умов будь-яких підстав для покладення в даному випадку солідарної відповідальності ще й на ОСОБА_2 колегія суддів апеляційного суду не вбачає. З цих підстав рішення підлягає скасуванню, а заборгованість підлягає стягненню лише з ОСОБА_1.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких умов з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого останнім судового збору у розмірі 2982,63 грн.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 40 545 грн. 00 коп. основного боргу, 9 177 грн. 22 коп. інфляційних втрат та 1 784 грн. 53 коп. в якості 3% річних, що в сумі становить 51506 (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот шість) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» суму судового збору в розмірі 2982 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 63 коп.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П.Приходько