Справа № 154/883/19 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/483/19 Категорія: 3 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Галицька І.П.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень.

Просила визнати незаконним и та скасувати рішення державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 , індексний номер 45926819 від 13.03.2019, індексний номер 45926255 від 13.03.2019, індексний номер 45928743 від 13.03.2019, індексний номер 45925612 від 13.03.2019.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року відкрите провадження у цій справі.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Постановлено зупинити дію оскаржуваних рішень про скасування державної реєстрації права власності, прийнятих державним реєстратором департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3, рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45926819 від 13.03.2019; індексний номер 45926255 від 13.03.2019; індексний номер 45928743 від 13.03.2019; індексний номер 45925612 від 13.03.2019 - до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо переукладання договорів оренди із підприємствами, підприємцями та установами, які знаходяться за адресою: 44700, м. Володимир - Волинський, вул. 20-го Липня, 8А.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо переукладання договорів із відповідними комунальними службами щодо енергопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення об'єктів нерухомого майна, які знаходяться за адресою: 44700, м. Володимир - Волинський, вул. 20-го Липня, 8А.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права . Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що державний реєстратор безпідставно скасував реєстрацію права власності нерухомості за нею, ОСОБА_4, це дало підстави ОСОБА_1 реалізовувати права власника. Вважає, що забезпечення позову слугуватиме захисту її права власності.

Позивач ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились. 26 квітня 2019 року ОСОБА_5 подав заяву, у якій просить відкласти справу, розгляд якої призначено на 03.05.2019 року, у зв'язку з його перебуванням у відпустці. Належних доказів на підтвердження зазначеної обставини до заяви не додавав, не зазначив дат, коли він не зможе з будь-яких причин бути присутнім у наступних судових засіданнях, тому суд визнав причини неявки в судове засідання неповажними. Із змісту заяви вбачається, що представник повідомлений про час і місце розгляду справи.

Визнаючи причини неявки адвоката ОСОБА_5 неповажними, суд ураховує положення п.2 ч.1 ст.20, п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також ч.1 ст.17, ч.І ст. 43 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень частини І статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за своїм правовим змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Виходячи з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункту 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно доположень частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із змісту позовної заяви вбачається, що одним із відповідачів є ОСОБА_1, однак позовних вимог до нього в позовній заяві не викладено.

Зміст позовних вимог зводиться до визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, саме ці вимоги є предметом спору.

За таких обставин забезпечення цього позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо переукладення договорів оренди, договорів на житлово-комунальні послуги, неспівмірні із заявленими позовними вимогами, тому у цій частині ухвала суду є незаконною з наведених підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення оскаржених рішень державного реєстратора суд першої інстанції не звернув уваги на положення частини 2 статті 149 ЦПК України, яка передбачає можливість забезпечення позову за умови, якщо є достатні підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, та не зазначив в ухвалі мотивів, з яких дійшов висновку, що у разі задоволення позову, стане утрудненим або неможливим виконання рішення суду про скасування оскарженого рішення державного реєстратора, відновлення прав позивача, без зупинення дії оскарженого рішення державного реєстратора.

Отже, суд першої інстанції при постановленні оскарженої ухвали про забезпечення позову порушив норми процесуального права, тому на підставі пункту 4 частини 1 ст. 376 ЦПК України ухвала Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року про забезпечення позову підлягає до скасування з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення даного позову.

Викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи ОСОБА_6 про незаконність дій реєстратора, аргументи щодо порушення кримінальної справи за її заявою, про порушення її прав власника діями державного реєстратора, є письмовими поясненнями по суті спору та не стосуються вирішення питання про забезпечення позову, а тому не спростовуються судом апеляційної інстанції.

Як у заяві про забезпечення позову, так і у відзиві на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_6, не навела обставин на обґрунтування припущення про неможливість утруднення виконання рішення суду, відновлення прав позивача, у разі, якщо позов не буде забезпечено у спосіб, вказаний позивачем у заяві.

Керуючись статтями 367-368, 374376, 382-383, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 березня 2019 року у даній справі скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий:

Судді: