Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 439/182/15-ц

провадження № 61-14690св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_1 , приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (теперішня назва акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА «Страхування»),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_6, на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року у складі судді Бунди А. О. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник С. М., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 26 січня 2014 року приблизно

о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із автомобілем марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок цієї ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. ДТП сталася з вини ОСОБА_1 і відповідно до матеріалів кримінального провадження в його діях вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 249 від 01 липня 2014 року «Про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає

167 392,54 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») згідно поліса страхування цивільно-правової відповідальності. Окрім того, ним понесені наступні витрати: оплата послуг по транспортуванню пошкодженого транспортного засобу марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 -

1 300 грн; оплата вимушеного проживання у м. Львові - 600 грн; оплата зберігання транспортного засобу - 3 000 грн. Крім цього, оскільки ДТП сталося з вини ОСОБА_1 і в наслідок противправних дій йому було завдано душевних страждань через пошкодження його майна - автомобіля, який фактично не підлягає відновленню, то просив стягнути також 30 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області

від 24 вересня 2015 року до участі у справі залучено співвідповідача - ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Заява про зміну позовних вимог мотивована тим, що підставою для розрахунку матеріальної шкоди при подачі позову був висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 249 від 01 липня 2014 року «Про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля на час проведення експертного дослідження складала 167 392,54 грн. Середньозважена вартість цього транспортного засобу без врахування пошкоджень після ДТП складала 11 900 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 25 червня 2014 року становило

141 395,8 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, внаслідок його пошкодження у ДТП з технічної точки зору в цінах на час проведення експертного дослідження складала 141 268,54 грн. ПрАТ «СК «АХА Страхування», якою була застрахована цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 , відшкодувала йому 27 501,45 грн. Вартість автомобіля з врахуванням пошкоджень отриманих під час ДТП визначена страховою компанією без погодження з потерпілим -

ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останній вважав її завищеною, що призвело до заниження суми страхового відшкодування до 27 501,45 грн, а не

50 000 грн, як це передбачено законом. Страхове товариство безпідставно відмовило у виплаті повної суми страхового відшкодування, порушивши вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму матеріальної шкоди у розмірі 209 076 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. Крім цього, просив стягнути із

ПрАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 22 498,55 грн, пеню у розмірі 14 992,09 грн; інфляційну виплату за 2015 рік - 9 741,87 грн; інфляційну виплату

за 9 місяців 2016 року - 1 439,91 грн; 3 % річних штрафних санкцій за

2015-2016 роки - 1 349,91 грн, а всього 50 022,33 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь

5 000 грн, оплату послуг по транспортуванню пошкодженого транспортного засобу марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 1 300 грн; оплату вимушеного проживання у м. Львові у розмірі 600 грн; оплату зберігання транспортного засобу у розмірі 3 000 грн; оплату за проведення експертизи у розмірі 800 грн; оплату за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 804,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області

від 15 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

82 105 грн на відшкодування майнової шкоди, 3 100 грн на відшкодування моральної шкоди, 2 500 грн оплати за надання правової допомоги. Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 22 498,55 грн страхового відшкодування, 800 грн за проведення експертизи товариством з обмеженою відповідальністю «Експертиза» (далі - ТОВ «Експертиза»),

1 300 грн за перевезення транспортного засобу, 4 804 грн 80 коп. понесених витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, 2 500 грн оплати за надання правової допомоги. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Бродівського районного суду Львівської області

від 13 березня 2017 року доповнено резолютивну частину рішення, зазначивши - «В решті позовних вимог відмовити.».

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування». Враховуючи те, що ліміт відповідальності страховика складає 50 000 грн, з яких страхова компанія відшкодувала позивачу на його банківський рахунок 27 501,45 грн, то з

ПрАТ «СК «АХА Страхування» підлягає стягненню 22 498,55 грн на підставі статті 1194 ЦК України, й виходячи з того, що вартість автомобіля до моменту пошкодження у ДТП складала 259 076 грн, а після пошкодження у ДТП 126 971 грн та враховуючи обов`язок страховика по відшкодуванню

50 000 грн, то суд вважав, що до стягнення з відповідача

ОСОБА_1 підлягає 82 105 грн матеріальної шкоди.

Щодо вимог позивача про відшкодування з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на його користь пені у розмірі 14 992,09 грн, інфляційної виплати за 2015 рік - 9 741,87 грн, інфляційної виплати за 9 місяців 2016 року - 1 439,91 грн та 3 % річних штрафних санкцій за 2015-2016 роки - 1 349,91 грн, то вказані позовні вимоги визнав необґрунтованими, вважаючи, що до них не можуть бути застосовані положення статті 625 ЦК України.

Виходячи із засад виваженості розумності та справедливості, суд першої інстанції вважав, що достатнім для відшкодування позивачу моральної шкоди визначений розмір, виходячи з мінімальної заробітної плати, яка станом на час розгляду справи становила 1 550 грн за два місяці, що становило 3 100 грн.

Представником позивача документально підтверджено витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5 000 грн, які підлягають стягненню з відповідачів у частковому порядку по 2 500 грн з кожного.

З урахуванням вимог статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обґрунтованою визнав вимогу про стягнення 800 грн з відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування» витрат, понесених позивачем за проведення експертного дослідження ТОВ фірма «Експертиза», та 1 300 грн наданих послуг приватним підприємством ОСОБА_5 по перевезенню автомобіля. Крім цього обґрунтованими вважав вимоги щодо витрат по оплаті за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 804, 80 грн. При цьому безпідставними вважав вимоги про стягнення витрат за зберігання транспортного засобу у розмірі 3 000 грн та витрати у розмірі 600 грн за проживання у м. Львові.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , подану представником - ОСОБА_6 , задоволено частково. Апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА Страхування» задоволено.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області

від 15 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог до ПрАТ «СК «АХА Страхування» скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Скасовано рішення Бродівського районного суду Львівської області

від 15 грудня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 500 грн оплати за надання правової допомоги та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 22 498,55 грн страхового відшкодування; 800 грн за проведення експертизи ТОВ «Експертиза»;

1 300 грн за перевезення транспортного засобу; 4 804,80 грн понесених витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, а також відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення

5 000 грн витрат на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката.

У решті рішення Бродівського районного суду Львівської області

від 15 грудня 2016 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що страховою компанією на підставі пункту 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також положень Методики товарозначої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, вірно здійснено розрахунок суми, яка підлягала виплаті страховою компанією при відсутності спору.

При цьому апеляційний суд вважав, що частина другої статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, так як відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням.

Оскільки вартість автомобіля марки «Mazda 3» до моменту пошкодження у ДТП становила 259 076 грн, після пошкодження у ДТП склала - 126 971 грн, а також, враховуючи суму, яка виплачена страховою компанією в розмірі

27 501,45 грн, тому вважав, що невідшкодованою шкодою залишається сума у розмірі 104 603,55 грн, яка підлягає стягненню з винної особи у вчиненні ДТП, а не зі страховика.

Окрім цього, винна особа у вчиненні ДТП також несе додаткові витрати на відшкодування позивачу доведених витрат, а саме: 800 грн за проведення експертизи ТОВ «Експертиза»; 1 300 грн за перевезення транспортного засобу; 4 804,80 грн за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Витрати, понесені позивачем за проживання у м. Львові в розмірі

600 грн, 3 000 грн за зберігання транспортного засобу у зв`язку з ДТП, визнав недоведеними належними доказами.

Щодо визначеного судом розміру моральної шкоди в сумі 3 100 грн, колегія суддів вважала, що такий розмір є розумним, справедливим та таким, що відповідає тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних та фізичних страждань позивача, стану його здоров`я та завданим збиткам, а також таким, що відповідає роз`ясненням, наданим судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Окрім цього, не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів 5 000 грн витрат по оплаті правової допомоги, оскільки матеріали справи не містять доказів, що такі кошти позивачем були сплачені адвокату, відсутні докази, які саме послуги надавалися позивачу адвокатом виходячи із реального погодинного розрахунку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у березні 2018 року,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог ОСОБА_3 та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги останнього задовольнити у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 , подану представником -

ОСОБА_6

Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2018 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги те, що позивач не погоджувався на виплачену страховиком суму, щодо цієї суми є спір, а також судом не враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 та безпідставно відмовив у відшкодування витрат на правову допомогу, також суди не застосували до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ «СК «АХА Страхування» на касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником - ОСОБА_6, у якому вказано, що враховуючи вимоги пункту 30.2 та статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням положень Методики, страхове відшкодування було розраховано належним чином та відповідно до положень закону у розмірі 27 501,45 грн (98 301,45 грн ринкова вартість транспортного засобу до ДТП - 70 800 грн ринкова вартість транспортного засобу після ДТП). Враховуючи викладене, АТ «СК «АХА Страхування» просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 26 січня 2014 року приблизно о 14 год.

40 хв. на а/д Київ-Чоп у напрямку м. Львів відбулася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із автомобілем марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія

ОСОБА_3

Відповідно до ухвали Бродівського районного суду Львівської області

від 29 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні згаданого ДТП та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, зокрема, майну третіх осіб було застраховано в ПрАТ «СК «АХА Страхування» згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 квітня 2013 року, строк дії якого з 30 квітня 2013 року по 29 квітня 2014 року включно, з граничним відшкодуванням 50 000 грн.

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження

№ 50 від 06 червня 2014 року автомобіля марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведеного ТзОВ «Експертиза» вартість відновлювального ремонту автомобіля складала 162 991,67 грн, а ринкова вартість автомобіля до ДТП 98 301,45 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , більша ринкової вартості автомобіля, сторони погодилися з тим, що автомобіль відновлювати економічно недоцільно.

17 червня 2015 року ОСОБА_3 подав заяву про страхове відшкодування.

17 червня 2015 року страховиком проведено врегулювання страхової справи згідно повідомлення від 07 лютого 2014 року та відповідно до страхового акта, визнано цей випадок страховим та здійснено страхове відшкодування на банківський рахунок ОСОБА_3 у розмірі 27 501,45 грн. Із розрахунком страхового відшкодування останній не погодився, про що зазначив у розрахунку від 17 червня 2015 року.

Згідно із висновком № 17 судової авто товарознавчої експертизи

від 30 вересня 2016 року - ринкова вартість автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по його стану на 26 січня 2014 року до моменту пошкодження у ДТП, у цінах на кінець вересня

2016 року, виходячи з даних про нього, які визначені з представлених матеріалів, складає 259 076 грн. Вартість автомобіля по його стану

на 26 січня 2014 року після пошкодження у ДТП, відповідала його утилізаційній вартості, яка могла становити 48 382 грн. Вартість автомобіля по його стану на 26 січня 2014 року після пошкодження у ДТП, відповідала утилазаційній вартості, яка в цінах на кінець вересня 2016 року могла становити 126 971 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пославшись на зазначену норму права апеляційний суд зазначив, що страховик вірно здійснив розрахунок суми, яка підлягала сплаті страховиком, за відсутності спору. Інших доводів апеляційний суд не навів.

Разом з тим, у порушення вимог статей 367, 382 ЦПК України апеляційний суд взагалі не дав оцінки доводам, доказам і документам, наведеним ОСОБА_3 , який не погодився зі сплаченою страховиком сумою, зазначаючи про наявність спору, надавши свій розрахунок (а. с. 106, т. 1).

Не давши правову оцінку вказаним доводам, Верховний Суд позбавлений можливості з`ясувати, чому апеляційний суд погодився зі сплатою страховиком суми у розмірі 27 501,45 грн.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеному у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення районного суду, суд апеляційної інстанції не врахував зазначених вимог закону та доводів позивача, дійшов передчасного висновку про те, що до правовідносин, які склались між сторонами у справі на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, які є грошовим зобов`язанням, не засовується частина друга статті 625 ЦК України й не перевірив правильність наведеного позивачем розміру відшкодування, обґрунтованого з урахуванням зазначених інфляційних сум за указані у позові періоди.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості досліджувати докази, з`ясовувати обставини справи, необхідні для прийняття рішення, перешкоджає ухваленню нового судового рішення, а тому справа підлягає передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалена з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_6, задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта