Справа № 279/2155/19 Провадження № 2-о/279/78/19
У Х В А Л А

06 травня 2019 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Невмержицька О.А., розглянувши в м.Коростені заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та просить встановити факт помилкового запису у її свідоцтві про народження прізвища матері, та факт помилкового запису дати народження у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вирішує в порядку окремого провадження з урахуванням положень розділу IV ЦПК України.

Згідно зі ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заявник повинен подати до суду довідку про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, в разі, якщо докази не зазначені в заяві, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

У доданих до позовної заяви додатках не містяться докази про те, що заявник зверталася до відповідних органів для внесення виправлень у правовстановлюючі документи (свідоцтво про народження та заповіт), не надала доказів, що відповідний орган не має можливості внести необхідні виправлення.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують певний факт, але й достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Вказаних вимог закону заявником дотримано не було.

Також заявник в залежності від мети встановлення юридичного факту не визначив організацію чи установу (заінтересовану особу), в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту помилкового запису в свідоцтві про народження або заповіті.

Частину поданих заявником письмових доказів взагалі неможливо прочитати, що суперечить вимогам ст.95 ЦПК України.

За таких обставин, заявник має додатково обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту помилкового запису в її свідоцтві про народження та заповіті.

Отже, зважаючи на те, що заявником не додержано вимог щодо оформлення заяви, визначені недоліки є суттєвими і такими, що можуть вплинути на якість розгляду справи по суті в разі їх не усунення, суд прийшов до висновку про необхідність надання заявнику строку для приведення заяви у відповідність з вимогами закону.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Невмержицька О.А.