Справа № 404/5782/13-ц
Номер провадження 2/404/3914/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 2 118 394 грн. 06 коп. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013 року позову заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору № 406 від 18 червня 2008 року в сумі 2 118 394 грн. 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» по 1720 грн. 50 коп. судових витрат з кожного (а.с. 67-69).

13.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, відповідно до якої просив: скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013 року по справі № 404/5782/13-ц, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 82).

14.11.2018 року ухвалою суду поновлено відповідачу ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013 року. Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 01.10.2013 року по справі № 404/5782/13-ц (номер провадження 2/404/2401/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору та призначено судове засідання (а.с. 91-92).

05.12.2018 року ухвалою суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 01.10.2013 року по справі № 404/5782/13-ц (номер провадження 2/404/2401/13) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 01.10.2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору - скасовано. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 111-112).

19.12.2018 року від адвоката відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволення позову (а.с. 119-120).

07.02.2019 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої банк просив:

- ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградське обласне управління () заборгованість станом на 31.05.2013 рік в розмірі 186 266,19 дол. США та 340 761,32 грн., що складається з простроченого боргу 132416,71 дол. США, прострочених відсотків 538 49,48 дол. США та 340 761,32 грн. нарахованої пені;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградське обласне управління () витрати за сплату судового збору в сумі 3441 грн. (а.с. 145-146).

Також, 07.02.2019 року від представника банку надійшли заперечення на заяву відповідача про застосування строку позовної давності (а.с. 147-149).

19.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Справу призначено до судового розгляду по суті в судове засідання (а.с. 159-160).

24.04.2019 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 195).

Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № 406, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 140 000 дол. США на 20 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2028 року, з відсотковою ставкою 16% річних, відповідно до п. 1.1, 1.2 кредитного договору (а.с. 15-17).

Надання кредиту здійснено одноразово з позичкового рахунку філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» готівкою, шляхом зарахування кредиту на поточний (вкладний) рахунок продавця будинку протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього договору. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатках № 1-3 до цього договору, що є невідємною частиною.

Відповідно до п. п. 1.5 позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 583,33 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитним договором шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з 18 жовтня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18 вересня 2028 року.

Відповідно до п. 3.4 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати зо цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь - яких зобов'язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та або майновим поручителем будь - яких зобов'язань за іпотечним договором.

Згідно до п. 4.2.1 Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору.

Пунктом 4.2.2 передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором (договорами).

Пунктом 4.3.2 визначено, що позичальник зобовязується повернути кредит в сумі 140 000,00 дол. США., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором.

Пунктом 4.3.3. передбачено, що у разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду.

Згідно п. 5.1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України.

Відповідно п. 5.2 за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,4% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

В забезпечення зобовязань по договору про іпотечний кредит було укладено договір поруки № 432 від 18.09.2008 року з ОСОБА_3. Відповідно до даного договору поручитель, сторона по договору, яка бере на себе прямі зобовязання відповідати перед кредитором по зобовязаннях боржника по кредитному договору № 406 від 18.09.2008 року (а.с. 30-31).

18.09.2008 року між банком та позичальником було укладено іпотечний договір, згідно до п.п 1.1 Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобовязання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає іпотеку в порядку і на умовах визначених і цьому Договорі. Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцю на праві власності (а.с. 21-25).

Відповідно до п.п. 1.2. вище вказаного договору предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями за номером 18, що розташований за адресою: місто Кіровоград, вулиця Радищева.

Внаслідок несплати кредитної заборгованості 16.01.2009 року філією - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» було подано позов до Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 ОСОБА_3

30.03.2010 року згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда було ухвалено рішення яким стягнуто з відповідачів прострочений борг - 7 583,29 дол. США в еквіваленті - 60 643,57 грн., відсотки - 25 087,19 дол. США. в еквіваленті - 200 622,25 грн., пеню на прострочений борг - 922,95 дол. США. в еквіваленті - 7 380,83 грн., та пеню на прострочені відсотки - 2 537,34 дол. США. в еквіваленті - 20 291,11 грн., всього - 288 937,76 грн. (а.с. 37-38).

21.02.2013 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусовому виконанню виконавчого листа згідно вище вказаного судного рішення (а.с. 128).

Боржник не здійснював сплати заборгованості на виконання рішення суду та не сплачував щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту, станом на 31.05.2013 рік заборгованість ОСОБА_2, перед філією - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» становить 186 266,19 дол. США та 340 761,32 грн., що складається з простроченого боргу 132 416,71 дол. США прострочених відсотків 53 849,48 дол. США та 340 761,32 грн. нарахованої пені (а.с. 145-146).

Боржник у добровільному порядку відмовляється сплатити кредитну заборгованість чим порушує п. 8.1 договору де вказано, що Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань.

Боржнику та поручителю 18.03.2013 року було направлено листи-вимоги про виникнення заборгованості по наданому кредиту та її погашення (а.с. 39, 40).

15.11.2013 року згідно до акту державного виконавця здійснено продаж з прилюдних торгів житлового будинку № 18 з господарсько-побутовими будівлями і земельної ділянки розміром 1000 м2, на якій він розташований,за адресою: вул. Радищева, 18, м. Кіровоград (а.с. 129).

Згідно до розрахунку державного виконавця від 18.11.2013 року, проведено розрахунок стягнутих з боржника ОСОБА_2 суми, яка надійшла на депозитний рахунок 12.11.2013 року та 13.11.2013 року 193 389,25 грн. (а.с. 130).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов'язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов'язання.

Відповідно до п. 3 договору поруки № 432 від 18.09.2008 року Поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором № 406 від 18.09.2008 року перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по Кредитному договору не будуть виконані повністю.

Поряд із порукою, за своєю правовою природою акцесорним характером володіє і неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов'язання.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісією та неустойку припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

ПАТ «Державний ощадний банк»в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, комісії, пені та штрафів за порушення умов договору, звернувшись у січні 2009 року до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 (а.с.121-123, 126-127).

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителя і тривале його невиконання надає позивачу право відповідно до ст. 625 ЦК України пред'явити вимоги про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі комісію та неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такі висновки містяться у постановах ОСОБА_6 Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18).

За наведеного у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов'язання до основного договору та пряму залежність від його умов, з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, яке саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору, на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.

Зазначений висновок міститься у постанову ОСОБА_6 Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» вимог про стягнення з поручителя сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень ст. 625 ЦК України не заявляв, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Доводи адвоката відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 щодо пропуску банком строку позовної давності судом не приймаються до уваги, з огляду на те, що відмова в позові за безпідставністю вимоги не може поєднуватися із пропуском строків давності. Вона є наслідком відсутності суб'єктивного права у позивача або факту його порушення чи оспорювання.

З урахуванням наведеного позов до задоволення не підлягає в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ПАТ «Державний ощадний банк»в особі філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: вул. Декабристів, м. Кропивницький, 25006; ;

відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, 25006; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3;

відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда