Справа № 203/2/19
Провадження № 2/188/208/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Олійник В.С.

з участю - прокурора Ларченко Я.І.

- представника відповідача Таран Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури ( далі прокурор ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області , третя особа - 1 ОСОБА_2 , третя особа 2 - Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з даним позовом , в якому зазначає про наступне .

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.І ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Обираючи форму представництва прокурор визначає в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Статтею 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що у визначених законом випадках, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно абз. З п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № З-рп/99 від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 «інтереси держави» є оціночним поняттям, у зв'язку з чим прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями сільськогосподарського призначення із порушенням встановленого порядку надання земель в оренду і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави.

Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади області свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав представництва.

Інтереси держави у сфері захисту земельних правовідносин полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на земельну ділянку, додержання законодавчого порядку її відчуження, а також у визнанні та захисту законних форм землекористування.

Незаконна передача земельної ділянки у користування порушує зазначені державні інтереси, унеможливлює правомірне отримання коштів за таке користування та перешкоджає законному розпорядженню земельною ділянкою.

Компетентним суб'єктом, який відповідно до ст. 188 Земельного кодексу України, п.1, п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року N 308 має здійснювати захист вказаних інтересів держави є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як орган виконавчої влади, виступає суб'єктом права власності на спірну земельну ділянку (ст. ст. 80, 84 Земельного кодексу України) та зобов'язана здійснювати захист державних майнових прав.

Однак, такий захист та контроль Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області не здійснено, до теперішнього часу власний наказ не скасовано.

Ураховуючи, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є одним з учасників спірних правовідносин, яким допущено порушення державних інтересів, воно виступає відповідачем у чинній справі.

Таким чином, органи влади або посадові особи, які здійснюють захист державних інтересів у спірних правовідносинах, відсутні.

У зв'язку з цим, прокурор самостійно представляє інтереси держави та звертається до суду як позивач.

Усі вищевказані обставини щодо порушень інтересів держави, тривале невжиття жодних заходів, спрямованих на скасування свого незаконного наказу, в зв'язку з чим унеможливлюється передача цієї земельної ділянки у користування на конкурентних засадах відповідному користувачу є виключними випадками.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю в органу уповноваженого державою виконувати функції у спірних правовідносинах повноважень на самостійне скасування власного наказу або звернення з відповідним позовом до суду прокурор самостійно представляє інтереси держави та звертається до суду як позивач.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції

України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Постановою Верховного суду від 13.11.2018 у справі № 904/8880/17 визначено, що спір у даній справі не повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, а має приватноправовий характер та за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки фізичної особи.

Крім того, вирішуючи питання щодо підсудності вказаної справи, слід зазначити, що ч.2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцем знаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У даному випадку місце реєстрації відповідача: вул.Олександра Поля, 2, м.Дніпро. Вказана адреса перебуває під юрисдикцією Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.27 ЦПК України вказана справа підсудна Кіровському районному суду м.Дніпропетровська.

Так, 23.06.2006 між Петропавлівською районною державною адміністрацією (далі-Орендодавець) та ОСОБА_2 (далі - Орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір). Факт державної реєстрації Договору засвідчено в Миколаївській сільській раді Петропавлівського району 23.06.2006, зареєстровано Договір у Петропавлівському районному відділі центру державного земельного кадастру 24.02.2010 за № 14.

Відповідно до п.2.1 Договору в оренду передано земельну ділянку загальною площею 58,3 га на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району (кадастровий номер - НОМЕР_1).

23.06.2006 між сторонами Договору складено акт приймання-передачі земельної ділянки площею 58,3 га.

Необхідно зазначити, що 04.11.2016 під час перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, з метою встановлення її фактичної площі, проведено горизонтальну топографо- геодезичну зйомку за результатами якої встановлено, що площа земельної ділянки, яка використовується складає 55,287 га.

Згідно з п.3.1, п.12.1 Договору строк його дії складав 5 років від дня державної реєстрації. Тобто з 24.02.2010 до 24.02.2015.

24.02.2015 строк дії Договору оренди сплив. Проте, Орендар, усупереч вимогам чинного законодавства, вважаючи, що термін дії Договору поновлений продовжив займати та використовувати вищевказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів.

Із заявою про поновлення договору оренди землі ОСОБА_2 до Петропавлівської районної державної адміністрації у 2015 році не звертався, що підтверджується листом № 2707/0/349-16 від 31.10.2016.

З 01.01.2013 набули чинності зміни до Земельного кодексу України, відповідно до яких територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів наділені повноваженнями щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Встановлено, що зі спливом майже 6 місяців після закінчення строку дії Договору оренди, а саме 19.08.2015, ОСОБА_2 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 58,3 га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За результатами розгляду зазначеної заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та роз'яснено, що згідно із вимогами ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В подальшому, 01.06.2017 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про поновлення йому строку дії Договору оренди від 24.02.2010.

За результатами розгляду вищевказаної заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано наказ № 4-3640/15-17- СГ від 13.06.2017, яким зазначений Договір оренди землі поновлено.

Разом з тим, наказ Г оловного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-3640/15-17-СГ від 13.06.2017 є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, строк дії Договору оренди сплив 24.02.2015, отже до договірних правовідносин слід застосовувати законодавство, у редакції чинній на момент закінчення строку дії Договору.

Відповідно до приписів частин першої - п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час закінчення строку дії Договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відмова, а також зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі 6-146-цс16 для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; 2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; 4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.04.2017 у справі № 6-2027цс15 та постанові Вищого господарського суду України від 17.01.2017 у справі №912/1857/16.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-1 Оце 15, у постановах від 18.03.2015 у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

Однак, у даному випадку ОСОБА_2, у визначений законом строк, не звертався ні до Петропавлівської районної державної адміністрації, ні до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області з проханням продовжити в порядку ст.ЗЗ Закону України «Про оренду землі» строк дії договору, тому підстав для поновлення договору оренди немає.

Додаткову угоду про поновлення договору оренди між сторонами, у законодавчо визначені строки не укладено. За таких обставин слід вважати договірні відносини припиненими, тому підстави для їх поновлення у Головного управління Держгеокадастру у Дніропетровській області відсутні.

Згідно офіційної інформації управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі земельна ділянка під кадастровим номером НОМЕР_1 враховується в землях резервного фонду Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення.

У період часу з 02.11.2016 по 04.11.2016 Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2016 у кримінальному провадженні № 0000043, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2016 за фактом виявлення прокурором факту самовільного зайняття вищевказаної земельної ділянки, проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання зазначеної земельної ділянки, про що складено відповідний Акт перевірки.

У зазначеному Акті зафіксовано факт самовільного зайняття земельної ділянки кадастровий номерНОМЕР_1, загальною площею 55,2872 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та факт спричинення шкоди в сумі 64783,30 грн., заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Крім того, у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 продовжує обробляти ОСОБА_2

31.01.2017 слідчим Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, враховуючи, що розмір шкоди, заподіяний внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки не є значним ( а саме не перевищує 68 900 гривень), прийнято рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, копію постанови про закриття кримінального провадження №0000043 скеровано до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення строків повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки.

22.02.2017 державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складено протокол № 13247 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 54 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 09.03.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.54 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень, який він сплатив цього ж дня, що підтверджується квитанцією

ПАТ «А-Банк». Тобто, фактично ОСОБА_2 визнав припинення орендних договірних відносин.

Однак, незважаючи на те, що договір оренди землі припинено у зв'язку із закінченням строку його дії, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає за можливе його поновлення, чим створює ОСОБА_2 умови для набуття права оренди земельної ділянки без проведення земельних торгів, як це передбачено ст.124 ЗК України.

Відповідно до ч.І ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ч.І ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стаття 6 Закону України "Про оренду землі" вказує,що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Вказана норма кореспондується зі ст. 124 Земельного кодексу України.

Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуваннязгідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельноїділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частина перша статті 134 Земельного кодексу України передбачає,що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу визначено вичерпний перелік земельних ділянок державної та комунальної власності, або права на них, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Згідно статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Отже, необхідною умовою передачі в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності, є проведення земельних торгів. Недотримання цієї процедури є порушенням органом державної влади, а саме Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області чинного законодавства під час укладення договору оренди землі, а саме ст. 124, ст.134 ЗК України.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 у справі № 13/17/5022-675/2012, постановах Вищого господарського суду України від 10.03.2016 у справі № 926/616/15 та від 23.04.2015 у справі № 903/676/14.

Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку передано ОСОБА_2 всупереч визначеної законодавством процедури надання земельних ділянок в оренду, чим порушено права законного власника - Держави на володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

У ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судові витрати у даному випадку складаються із судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до районного суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні.

Предмет спору складається з 1 вимоги немайнового характеру.

Таким чином, сума судового збору буде становити 1762 грн. Іншівитрати, пов'язані з розглядом справи відсутні.

Рішень, що набрали законної сили чи ухвал суду про закриття провадження, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав немає. У провадженні суду такі справи не перебувають.

На виконання п.10 ч.З ст. 175 ЦПК України повідомляємо, що Павлоградською місцевою прокуратурою не подано іншого позову до відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заходи досудового врегулювання спору та заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви Павлоградською місцевою прокуратурою не вживалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 14,131-1 Конституції України, ст.ст. 27,56 ЦПК України, ст.ст. 1, 15-1, 90,124,152 Земельного кодексу України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.33,34 ЗУ «Про оренду землі», прокурор просить суд :

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-3640/15-17-СГ відпро поновлення договору оренди землі, укладеного 23.06.2006 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, факт державної реєстрації якого засвідчено в Миколаївській сільській раді Петропавлівського району 23.06.2006 та зареєстровано у Петропавлівському районному відділі центру державного земельного кадастру 24.02.2010 за№ 14.

Стягнути з відповідача сплачений судовий збір на користь прокуратури Дніпропетровської області,49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в ДКСУ у м. Київ, , за кодом класифікації видатків бюджету - 2800.

Про день розгляду справи повідомити Павлоградську місцеву прокуратуру та Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3 (вул.Січеславська Набережна, 29, м.Дніпро, 49044).

В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимогу у повному розмірі , дав пояснення щодо фактичних обставин справи та правового обгрунтування та просить суд задовольнити всі його позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнала . На обгрунтування своє позиції посилається на доводи викладені у відзиві на позов . А саме , зазначає , що 23.06.2006 р. між Петропавлівсько. РДА Дніпропетровської області та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі , згідно з яким орендодавець на підставі розпорядження голови Петропавлівської РДА від 26.05.2006 р. № 283-р-06 надав , а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Миколаївської сільської ради для товарного сільськогосподарського виробництва. Загальна площа земельної ділянки становить 58.3 га. Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк…. Договір зареєстровано у Петропавлівському районному відділі центру державного земельного кадастру 24.02.2010 р. за номером 314 .

ОСОБА_2 01.06.2017 р. звернувся до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про продовження на 10 років терміну дії договору оренди землі , який значиться у державному реєстру за № 14 .

Наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.06.2017 р. поновлено договір оренди землі , укладений між Петропавлівською РДА та ОСОБА_2 , об"єктом якого є земельна ділянка площею 58.3 га , кадастровий номер - НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Зазначений наказ видано відповідно до ст. 15-1,22,122 , 123 та 134 ЗК України , ЗУ " Про оренду землі " , ЗУ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності , Положення про Головну Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області згідно із заявою орендаря від 01.06.2017 р. ОСОБА_2 про поновлення договору.

Позивач вважає , що договір оренди землі від 23.06.2006 р. припинив свою дію 24.02.2015 р. , орендар не скористався своїм правом на продовження дії договору оренди землі та своєчасно , у встановлені договором строки , не звернувся до орендаря для його поновлення та не направив проекту додаткової угоди .

Своїм листом від 30.08.2017 р. № 10-4-0.1-11015/2-17 ГУ Держгеокадастру повідомило Павлоградську прокуратуру про вчинення будь-яких дій , передбачених наказом від 13.06.2017 р. ; 4-3640/15-17СТ відносно спірної земельної ділянки.

Таким чином , незважаючи на те , що відповідний наказ ГУ Держгеокадастру видано , договір оренди землі чи додаткова угода про поновлення до нього між ОСОБА_2 та Головним управлінням на відповідну земельну ділянку не укладено.

Відповідно до п.8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.11.2006 р. № 308 , Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Разом з тим , акти Головного управління можуть бути скасовані лише Головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині , у тому числі за дорученням Міністерства аграрної політики та продовольства України , а також Міністерством аграрної політики та продовольства України у разі відмови Голови Держгеокадастру скасувати такий акт. З огляду на викладене , поза межами компетенції Головного управління скасовувати власні накази.

Враховуючи викладене просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Третя особа -1 на стороні відповідача - ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з"явилися. Про дату , час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Третя особа - 2 на стороні відповідача - Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області також в судове засідання не з"явився. В своїй заяві від 26.03.2019 р. сільський голова вказаної сільської ради просить суд розглянути справу без його участі. Своєї позицію щодо предмету спору не зазначає. Просить суд направити на їхню адресу копію судового рішення.

Суд ухвалив справу розглянути без участі вказаних осіб .

Вислухавши прокурора та заперечення представника відповідача , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 р. було відкрито провадженні за вищезазначеним позов . Справа надійшла з від Кіровського районного суду м. Дніпро в порядку належної підсудності.

Також судом встановлено , що Петропавлівська РДА Дніпропетровської області та третя особа-2 , тобто ОСОБА_2 дійсно з 23.06.2006 р. перебували у договірних взаємовідносинах щодо оренди вищезазначеної спірної земельної ділянки.

24.02.2015 строк дії Договору оренди закінчився. Акту прийому передачі орендованої земельної ділянки сторони не складали .

Наведені обставини визнані учасниками справи та не заперечувалися ними в суді, сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відсутні, а відтак ці обставини є такими, що не підлягають доказуванню (частина перша ст. 82 ЦПК України ) .

Звертаючись до суду з даним позовом та обгрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на такі обставини :

- договір оренди землі припинено у зв"язку із закінченням строку його дії ;

- ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає за можливе його поновлення , чим створює ОСОБА_2 умови для набуття права оренди земельної ділянки без проведення земельних торгів , як це передбачено ст. 124 ЗК України . Тобто недотримання цієї процедури є порушенням органом державної влади , яким є відповідач чинного законодавства під час укладення договору оренди землі .

Суд не погоджується з даною позицією прокурора .

Щодо припинення договору оренди землі.

З тексту спірного наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про поновлення договору оренди землі , укладеного між Петропавлівської РДА та ОСОБА_2 вбачається , що даний договір зареєстровано у Петропавлівському районному відділі ДРФ ДП ЦДЗК , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 24.02.2010 р. № 3143 та додатковою угодою від 12.03.2012 р. , зареєстрованою у відділі Держкомзему у Петропавлівському районі 17.12.2012 р. № 02442 об"єктом якого є земельна ділянка загальною площею 58.3 га , кадастровий номер НОМЕР_1 ( 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Підставою для видання даного спірного наказу є заява ОСОБА_2 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.06.2017 р. ( вх. № М-5752/ 0 / 5-17.

Таким чином , даним Наказом було поновлено договір оренди вищевказаної земельної ділянки на сім років , були змінено істотні умови щодо збільшення розміру орендної плати на рівні 8 % від грошової нормативної оцінки землі та вирішення інші питання організаційного характеру.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 10-4-0.21-11100/2-16 від 04.11.2016, 19.08.2015 ОСОБА_2 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 58,3 га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак йому було відмовлено.

Відповідно до приписів частини першої ст. 33 ЗУ " Про оренду землі " (у редакції, чинній на час закінчення строку дії Договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов"язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов"язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов"язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Так, у частині першій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов"язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Частини друга - п"ята ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють процедуру, дотримання якої є необхідним для реалізації переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов&apos;язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В листі на ім"я прокурору Петропавлівського відділу прокурату Павлоградської місцевої прокуратури голова Петропавлівської РДА зазначає , що згідно Книг обліку вхідної кореспонденції до РДА не надходили письмові заяви від ОСОБА_2 протягом періоду з 2006 по 2016 рр. Розпоряджень про розірвання ( припинення ) дії спірного договору оренди землі не приймалось.

Факт користування спірною земельною ділянкою відповідачем підтверджується наступними доказами :

- Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України , складений Державним інспектором з охорони навколишнього природоохоронного середовища Дніпропетровської області ;

- постановою старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП від 30.01.2017 р. про закриття кримінального провадження ( а.с. 26 -27 ) ;

- протоколом про адміністративне правопорушення № 13247 від 22.02.2017 р. ( а.с. 28 -29 ) ;

- постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області від 09.03.2017 р. ( № 13247 ). Даною постановою відповідача були визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 54 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. ( а.с. 31 ) .

Згідно ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Сторони визнають вказані обставини та не оспорюють їх .

Крім того , суд погоджується з доводами відповідача , викладені листі в.о. начальника ГУ Держгеокадастру від 30.08.2018 р. на адресу Павлоградської місцевої прокуратури , про те , що акти головного управління можуть бути скасовані головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині , у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України , а також Міністерством аграрної політики та продовольства України у разі відмови голови Дерджгеокадастру скасувати такий акт.

Згідно вимог статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин належить проведення, відповідно до законодавства, моніторингу земель та охорони земель, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснюючи свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Повноваження Держгеокадастру на території Дніпропетровської області здійснюються Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровської області, яке діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №28 від 03.03.2015.

Статтею 19 Конституції України передбачено , що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином , судом встановлено , що спірним наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.06.2017 р. про поновлення договору оренди було поновлено спірний договір та наказано укласти додаткову угоду та розробку технічної документації.

На думку відповідача , з якою погоджується суд , даний Наказ є підтвердженням того , що договір оренди землі є поновленим та даним документом підтверджується факт існування та дії на теперішній час договору оренди земельної ділянки між Петропавлівською РДА та ОСОБА_2

Доказів надання письмових заперечень стосовно поновлення договору протягом місяця з дня закінчення строку його дії , тобто у строки , встановлені ч. 6 ст. 33 ЗУ " Про оренду землі " відповідач не надав . Також не надано прокурором доказів неналежного виконання ОСОБА_2 обов"язків за договором станом на час видання спірного наказу .

Таким чином , суд вважає , що вищезазначені обставини також слід вважати встановленими та є такими , що не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України .

Щодо доводів прокурора про необхідність проведення земельних торгів.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України , у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до приписів ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Зокрема, земельні торги не проводяться в разі поновлення договору оренди землі ( пункт 21 ) .

Таким чином , предметом спору в даній конкретній ситуації є спірний наказ про поновлення договору оренди землі. А тому посилання прокурора про обов"язковість проведення земельних торгів є безпідставними і його доводи на підтвердження невідповідності даного наказу ГУ Держгеокадастру статтям 123 ЗК України не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони не знаходять свого підтвердження нормами права.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст ст. 4, 5, 13 , 56 ,83, 141 , 206 , 263-265 ,268, ст. 33,34 ЗУ " Про оренду землі " , ст. 124, 134 ЗК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області , третя особа - 1 ОСОБА_2 , третя особа 2 - Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без задоволення .

Копію даного рішення направити сторонам для відома .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи , які не були присутні під час проголошення рішення суду можуть подати апеляційну скаргу в тоой же строк з дня отримання копії судового рішення .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.05.2019 р.

Суддя М. П. Полубан