490/6190/19
У Х В А Л А

13 серпня 2019 суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. про розшук боржника ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» у межах ввиконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа , виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 12.08.2016 року справа № 487/4401/15-у про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Райффайзен Банк Аваль» боргу у загальному розмірі 3017309,10 грн.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом № 1403-VIII.

При визначенні підсудності даного подання приватний виконавець посилався на те, щ згідно ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України, яка передбачає, що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першоїінстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" місце виконання рішення суду визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання,перебування,роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року На 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Місце знаходження майна адреса, за якою знаходиться майно, належне боржнику, що має бути підтверджено документально: заявою стягувача з долученням підтверджуючих документів, інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Таким чином, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

У випадку пред`явлення виконавчого документа на виконання за місцем знаходження майна боржника, стягувач, разом із заявою про прийняття виконавчого документа на виконання, повинен надати докази про належність майна боржнику (інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) або докази про місце перебування майна, належного боржникові.

У разі пред`явлення виконавчого документа не за місцем реєстрації боржника, вказаної у виконавчому документі, стягувачем до заяви повинно бути додано належні документи, з яких вбачається, що боржник проживає, перебуває чи працевлаштований за адресою, зазначеною у заяві.

Отже подання державного або приватного виконавця про розшук боржника підлягає розгляду судом за місцем виконання відповідного рішення ( а не за місцем перебування приватного виконавця) або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача..

Із матеріалів доданих до подання приватного виконавця вбачається, що останнє відоме зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 Україні розташоване у АДРЕСА_1 , такаж адреса боржника зазначена і у виконавчому документі.

Жодних даних про наявність місця перебування, роботи на території Центрального району м.Миколаєва - приватним виконавцем не зазначено, адреса стягувача - АДРЕСА_2 Лєскова 9.

Відомості про наявність у боржника нерухомого майна на території Центрального району м. Миколаєва суду не надані.

Таким чином суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про розшук боржника ОСОБА_1 не підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 31, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. про розшук боржника ОСОБА_2 - передати за підсудністю на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя