Дата документу 22.04.2019
Справа № 334/4945/18
Провадження № 2/334/829/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатись,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання. В позові зазначив, що відповідач є її рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача.

За рішенням Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2016 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Запорізької області 01.06.2016 року, відповідач виплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття на користь її матері, оскільки дочка перебувала на її утриманні.

На даний час позивачка навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, незаміжня і не працює, оскільки навчається на денному відділені вищезазначеного учбового закладу, у звязку з чим потребую матеріальної підтримки, на придбання одягу, транспортні витрати, особисті речі та предмети догляду.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не здійснює, хоча працює на посаді заступника директора з загальних питань ВАТ «Запоріжжяобленерго» і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення нею навчання.

Позивачка в судове засідання не зявилась з поважних причин,просить розглянути справу за участі її адвоката ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник позивачка адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду додаткові документи на підтвердження позовних вимог.

Відповідач та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково, надали суду письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що з позову вбачається, що позивачка є курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, та відповідно до норм, затверджених нормативно-правовими актами, курсант забезпечується продовольчим, речовим, медичним та грошовим забезпеченням, а також безкоштовним проживанням в гуртожитку казарменого типу. відповідно до Наказу МВС України №530 від 22.06.2016 року та постанови КМУ № 426 від 29.03.2002 року.Враховуючи вищевикладене, на період навчання позивачка забезпечується за рахунок держави продовольчим, речовим, медичним та грошовим забезпеченням, а також безкоштовним проживанням в гуртожитку, який знаходиться на території Дніпропетровського державного університету, і доказів щодо потреби у матеріальній допомозі, повязаній із її навчанням, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачкою не надано. Заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину у відповідача перед позивачем немає. Також, він особисто маю потребу регулярно проходити лікування у звязку з поганим станом здоровя. Також, він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, 2006 р.н та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких зобовязаний утримувати, тому згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак у розмірі 1/16 частини від заробітку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія І-ЖС №363314 від 04.07.2018 р., видане повторно (а.с.67).

На підставі рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2016 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Запорізької області 01.06.2016 року, відповідач виплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття на користь її матері, оскільки дочка перебувала на її утриманні, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.8-9).

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 в 2017 році вступила до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ 4 рівня акредитації, є курсантом рядовим поліції, та навчається на 2 курсі денного відділення, термін закінчення її навчання червень 2021 року, що підтверджується Довідкою № 3107 від 26.12.2018 р. та Контрактом № 3780 від 07.08.2017р. про здобуття освіти у ДДУВС (а.с.68,76).

Відповідно до наданої Угоди на поселення в гуртожиток та Ордеру № 631,1, позивачка ОСОБА_1 проживає в гуртожитку №6 в кімнаті №631 за адресою м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2 (а.с.69-71).

Згідно Довідки відділу кадрового забезпечення № 3107 від 26.12.2018 року та Листа ректора ДДУВС № 2-Аз від 22.02.2019 року, курсанти ДДУВС навчаються за державним замовленням та перебувають на утриманні у ВНЗ, в період навчання, що включає в себе забезпечення курсантів відповідно до затверджених норм: 1) грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням; 2) комунальними послугами. Забезпечення курсантів цивільним одягом, канцелярськими виробами не передбачено (а.с.72-73,76).

Згідно Довідки про доходи № 438 від 20.02.2019р. за період часу з 01.09.2017р. по 01.02.2019 року ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення на загальну суму 3689,96 грн. (а.с.74).

Відповідно до наданих квитанцій 05.09.2018 року позивачкою було сплачено 400 грн. за електроенергію в гуртожитку №6 в кімнаті №631 та 6240 грн. за проживання в даному гуртожитку (а.с.34,35,75).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується Свідоцтвами про народження Серія 1-ЖС № 051020 від 29.12.2006р. та Серія І-ЖС №195853 від 10.04.201 р. (а.с.25,26).

Відповідач також страждає на захворювання печінки, виразкову хворобу та хронічний панкреатит, регулярно потребує лікування та медичного нагляду (а.с.24,31).

Згідно Довідки про утримання з зарплати №1338 від 11.09.2018р. аліментів на користь ОСОБА_7 за період з квітня 2018р. по червень 2018р., тому відповідач заборгованості по аліментам не має (а.с.23).

Згідно Довідки №255 від 12.04.2019 року, відповідач ОСОБА_2 працює заступником директора із загальних питань ВАТ «Запоріжжяобленерго», та за період часу з жовтня 2018 року по березень 2019 року включно отримав заробітну плату в сумі 143038,42 грн., середньомісячний дохід складає 23 839,74 грн. (а.с.80).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу розяснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України обовязок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон повязує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/16 частини його заробітку.

Однак, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, який може надавати матеріальну допомогу, та одночасно враховуючи наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей та хворобливий стан його здоровя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/12 частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинна бути стягнена з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, у розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року до 30.06.2021 року на період навчання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено - 02 травня 2019 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.