Справа № 6-3122/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 В обґрунтування подання зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 56554056 з виконання виконавчого листа № 6-3122/11, виданого 27.09.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі: за кредитом - 116246,48 грн., по відсотках - 6392,66 грн., пені - 7577,90 грн., судових витрат по сплаті третейського збору - 99,99 грн. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ухиляється від виконання вказаного виконавчого документу. Зазначив, що іншого майна, крім автомобіля TOYOTA Auris, 1,6 L, номерний знак НОМЕР_1 , не виявлено. Вказав, що рішення до теперішнього часу не виконано. За таких обставин, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до моменту виконання ним покладених на нього виконавчим листом № 6-3122/11 зобов`язань.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.03.2019 року цивільну справу за вказаним поданням передано для розгляду Ленінському районному суду м. Кіровограда за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку приватного виконавця в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути подання на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. відкрито виконавче провадження № 56554056 з виконання виконавчого листа № 6-3122/11, виданого 27.09.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490072757 у сумі: за кредитом - 116246,48 грн., по відсотках - 6392,66 грн., пені - 7577,90 грн., судових витрат по сплаті третейського збору - 99,99 грн.

06.06.2018 року приватний виконавець направив поштою ОСОБА_1 за місцем його реєстрації виклик, яким зобов`язав його з`явитися до виконавця щодо сплати боргу, який повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

В ході примусового виконавчого провадження приватним виконавцем здійснені заходи щодо встановлення майнового стану боржника, за наслідками яких встановлено, що за боржником зареєстровано автомобіль TOYOTA Auris, 1,6 L, номерний знак НОМЕР_1 . На зазначений автомобіль було накладено арешт та оголошено його в розшук.

Також, приватним виконавцем встановлено, що боржник не працює за трудовим чи цивільно-правовим договором, не перебуває на обліку як пенсіонер; відсутня інформація про отримання ним доходу.

Крім того, приватним виконавцем встановлено, що боржник 06.07.2012 року та 24.11.2017 року був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Розглядаючи дане подання та надаючи оцінку наданим заявником доказам, суд виходить з того, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, тяжкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, - тобто він має змогу виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поряд з цим, обмеження конституційного права громадянина на вільне залишення території України в зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовими рішеннями та рішеннями інших органів є обґрунтованим лише за умови вжиття виконавцем всіх заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі вчинення всіх можливих виконавчих дій.

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України заявник посилається на те, що рішення боржником не виконане та останній ухиляється від його виконання.

З такою позицією приватного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, а заявником не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Крім того, для застосування вказаного обмеження необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню зобов`язань, покладених на боржника рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, приватним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу приватному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання рішення. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає заявник, є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого ст. 33 Конституції України.

З огляду на викладене, суд вважає, що приватним виконавцем у поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання, при цьому заявником не доведено, яким чином застосовування до ОСОБА_1 за виконавчим провадженням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може позначитися на виконанні покладених на нього зобов`язань, і те, що зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішенням, на підставі чого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

На підставі ст. 33 Конституції України, ч. 3 ст. 269, ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний