Провадження № 2/712/1700/19
Справа № 712/6007/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Тур-Агро» про стягнення грошових коштів в сумі 262 900 грн.

Крім того, подав до суду заяву про забезпечення вище вказаного позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства «Тур-Агро» у розмірі 295 484 грн. 15 коп. (що є ціною позову) на розрахункових рахунках відкритих в ПАТ АБ «Південний», АТ «Альфа-Банк», АТ КБ «ПриватБанк», оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З наведеного випливає, що відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, на яких конкретно рахунках (зазначення їх номерів) та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача в сумі 295 484 грн. 15 коп., позивач не надав жодних доказів щодо наявності у власності відповідача відповідних рахунків та наявності коштів на них.

Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів розмірними із заявленими позивачем вимогами. Відсутність відомостей про рахунки відповідача позбавляє можливості суд вирішити питання про забезпечення позову та в свою чергу унеможливлює накладення на них арешту.

Крім того, відсутність інформації про кількість грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача, на які позивач просить накласти арешт, позбавляє суд можливості перевірити співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову.

Позивачем також не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст..151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: