АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/631/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року, ухваленого рід головуванням судді Русакова Г.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 09 серпня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 вересня 2009 року шлюб було розірвано.

22 квітня 2010 року рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно з 01 березня 2010 року до повноліття дитини.

16 липня 2010 року рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дружину задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 06 травня 2010 року до змінення матеріального або сімейного становища сторін на період її проживання з дитиною-інвалідом.

27 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. В шлюбі народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 січня 2018 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/16 частки всіх видів його заробітку, щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Сукупність стягнутих аліментів з ОСОБА_1 у відсотковому еквіваленті складає: 1/3 всіх видів заробітку + 1 / 4 всіх видів заробітку = 58,33% всіх видів заробітку. Враховуючи аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 300 гривень, які індексуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», 58,33% відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 для стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не перевищують граничні межі в розмірі 70%, який встановлений спеціальною нормою закону, але їх кількість включається до іншого граничного розміру стягнень, зокрема це розмір усіх видів аліментів гранична межа яких дорівнює 50% усіх відрахувань із заробітної плати боржника.

На підставі викладеного позивач просив суд звільнити його від сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 на період її проживання з дитиною-інвалідом до змінення матеріального або сімейного становища сторін та від сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 ; змінити сумарний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей призначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і встановити їх в розмірі 1/2 від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів дитини відповідного віку на кожну дитину та відкликати виконавчі листи за якими з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 для її утримання - з Києво-Святошинського районного віддділу ДВС ГТУЮ у Київській області, для утримання ОСОБА_4 - з Калінінського районного відділу м. Горлівка ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на користь ОСОБА_2 - на її утримання та на утримання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - з Канівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач є безробітним, а складності в пошуку роботи призвели до зміни його матеріального становища, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Інші доводи апеляційної скарги фактично дублюють вже викладені у позовній заяві.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для зменшення розміру аліментів, а саме зміни матеріального стану, погіршення здоров`я, порівняно з тим, коли судом присуджено стягнення аліментів, а та обставина, що розмір стягнутих аліментів складає більше половини заробітку позивача, не є підставою для зміни розміру аліментів.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішення Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22 квітня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно з 01 березня 2010 до повноліття дитини.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16 липня 2010 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дружину та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 06 травня 2010 року до зміни матеріального або сімейного становища сторін на період її проживання з дитиною-інвалідом.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/16 частки всіх видів його заробітку, щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Колексом.

Вказаною нормою права визначено підстави для зміни розміру аліментів і серед цих підстав, така обставина як те, що стягнення аліментів перевищує половину заробітку платника не є підставою для зменшення їх розміру.

Зазначені в законі обставини мають виникнути після ухвалення рішення суду, оскільки стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина враховується при визначенні розміру аліментів (ст..182 СК України), а відтак визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі наданих платником та іншими учасниками справи доказів, на час ухвалення відповідного рішення, вже врахував вказані обставини.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи стану здоров`я які б стали правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До підстав позовних вимог відносяться обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач серед підстав не зазначав, що його матеріальне становище змінилось і він перебуває на обліку, як безробітний з 26 лютого 2019 року. Більше того вказана обставина виникла вже навіть після ухвалення судом рішення 20 лютого 2019 року, а тому посилання апелянта на неї є необґрунтованим.

Щодо доводів того, що розмір відрахувань по аліментним зобов`язанням є більшим ніж 50 % від отриманого ним доходу, то враховується наступне.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, згідно вищевказаних положень закону, при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків. Обмеження, встановлені статтею 128 Кодексу законів про працю України та частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», передбачені при відрахуванні із заробітної плати при виконанні судових рішень, визначають межі стягнення державним виконавцем аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів і не є обставиною, що зумовлює зменшення розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Окрім цього конструкція статті 192 СК України передбачає як спосіб захисту порушеного права окрему зміну розміру аліментів за кожним рішенням суду та не передбачає зміну сумарного розміру аліментів, які стягнуті різними рішеннями судів.

Однак з такими позовними вимогами до суду позивач не звертався, а суд обмежений позовними вимогами позивача, що зазначалось вище.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 8 травня 2019 року.

Судді