Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому після заяви про збільшення позовних вимог вдвічі (а.с.53) просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20391, 94 грн. та моральну шкоду у розмірі 60 000 грн., посилаючись на те, що 30.11.2015 р. біля 15-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 у себе вдома відповідач у нетверезому стані з особливою жорстокістю заподіяв її синові (нині покійному) ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості і викинув на мороз роздягненим на вулицю під паркан, після чого той працівниками «Швидкої допомоги» був доставлений до лікувального закладу м. Лисичанська без свідомості, а при вступі до стаціонарного травматологічного відділення м. Сєвєродонецька 07.12.2015 р. у нього було виявлено струс головного мозку, перелом носу, забиття, садни, численні гематоми, вибито чотири передні зуби.

Суд на підставі ст.49 ч.2 п.2 ЦПК України не приймає до розгляду заяви позивачки (а.с.85, 106, 119) про збільшення позовних вимого, як подані після проведення підготовчого засідання у справі (а.с.50).

Представник позивачки у судовому засідання позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2015 р. біля 15-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 у себе вдома відповідач у нетверезому стані з особливою жорстокістю заподіяв нині покійному синові позивачки (а.с.8,9) ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості і викинув на мороз роздягненим на вулицю під паркан, після чого той працівниками «Швидкої допомоги» був доставлений до лікувального закладу м. Лисичанська без свідомості, а при вступі до стаціонарного травматологічного відділення м. Сєвєродонецька 07.12.2015 р. у нього було виявлено струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, закритий перелам носу без зміщення, гематоми, забиття грудної клітини, садна, синці, перелам коронок 1,2 зубів з правої сторони та 1,2 зубів з лівої сторони верхньої щелепи.

Вказані обставини встановлені вироком Лисичанського міського суду від 27 вересня 2016 р. (а.с.10-12), яким відповідач був визнаний винним за ст.122 ч.1 КК України, та відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є обов'язковими для суду.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ч.2 п.2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Між діями відповідача по нанесенню тілесних ушкоджень сину позивачки та необхідністю витрат на його лікування і душевних стражданнях позивачки внаслідок протиправної поведінки стосовно ї сина є прямий причинний зв'язок, тому суд вважає що позовні вимоги щодо стягнення майнової та моральної шкоди підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір майнової шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд виходить з положень ст.81 ч.1 ЦПК України, та вважає, що позивачкою не у повному обсязі доведений розмір позовних вимог.

Як вбачається із наданих позивачкою та її представником товарних чеків (а.с.14-28, 30), вони видані на ім'я померлого ОСОБА_4. З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження відносно відповідача (т.2 к.п. а.с.11, 13), та вироку суду (а.с.10-12) також вбачається, що померлий ОСОБА_4 звертався до суду з цивільними позовами про стягнення майнової шкоди, пов'язаної з його лікуванням, на загальну суму 10195, 97 грн. (тобто на ту ж суму, що й первісний розмір позовних вимог у справі, що розглядається). Зазначені у позовах ОСОБА_4 види і розміри витрат таож аналогічні заявленим позивачкою.

На підставі ст.1219 п.3 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Та обставина, що позивачка є спадкоємницею померлого ОСОБА_4 (а.с.62,63), не є підставою для стягнення майнової шкоди згідно цих документів, бо позивачка не успадкувала право на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я ОСОБА_4

Тому суд, враховуючи показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що давали позивачці в борг гроші на лікування ОСОБА_4, стягує на її користь підтвердженні фіскальними чеками витрати на протезування зубів ОСОБА_4 в розмірі 3960 грн. (а.с.29).

Суд не може прийняти визнання відповідачем позову під час розгляду кримінального провадження, оскільки позивачем тоді виступав ОСОБА_4.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачки, суд враховує середній ступінь тяжкості злочину, характер тілесних ушкоджень, нанесених сину позивачки, а тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає розмір заявлених вимог завищеними, і задовольняє їх частково у сумі 15 000 грн.

Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 960 грн. (а.с.1, 55) на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, РОНКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 3960 (три тисячі дев'ятсот шістдесят) грн., моральну шкоду в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн., судовий збір в розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) грн., а всього 19920 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня виготовлення повного рішення 02 травня 2019 р. (з урахуванням положень ст.124 ч.3 ЦПК України).

Суддя: