Справа № 189/756/19
У Х В А Л А

08.05.2019 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з положенням ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Так, відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 161 ЦПК встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавець передбачив видачу судового наказу про стягнення аліментів у двох випадках, а саме: у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі частки від доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, чинний ЦПК не передбачає видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму, як про це просить заявниця.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.161,165,167 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Пустовар