Справа № 426/1006/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 травня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 19.12.2006 він придбав у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та земельною ділянкою розміром 0,2500 га, за адресою АДРЕСА_2 . Цей правочин було оформлено договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Він вирішив розпорядитись належним йому нерухомим майном, однак оригінал Договору купівлі-продажу був втрачений в 2014 року при виїзді з міста Луганськ під час активних бойових дій. За даних обставин для визнання права власності на майно у зв`язку з втратою документа, що посвідчує право власності, він звернувся до суду з позовом. Просить суд визнати за ним право власності на нерухомість. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 27 лютого 2019 року було призначено справу до розгляду в порядку загального провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 12 березня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач - ОСОБА_2 , до суду не прибула, про місце, день та час слухання справи були повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від неї не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала, зустрічні позови до суду не пред`являла. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конституцією України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2006 ОСОБА_1 придбав у власність у ОСОБА_2 житловий будинок з господарським та побутовими будівлями з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим оформлено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який посвідчений 19.12.2006 приватним нотаріусом Краснодонського районного нотаріального округу Овчинніковою Л.М., реєстровий № 2033 (а.с. 7). Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 , на праві власності, згідно договору купівлі-продажу, 2033, 19.12.2006 року приватним нотаріусом Краснодонського районного нотаріального округу Овчиннікова Л.М., належить будинок АДРЕСА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6). Оригінал Договору позивачем втрачений в 2014 року при виїзді з міста Луганськ під час активних бойових дій. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" діяльність нотаріусів на території Краснодонського району, Луганської області тимчасово була припинена. З відповіді ГТУЮ в Луганській області вбачається, що згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Овчиннікової Л.М. по Краснодонському районному нотаріальному округу була припинена 11 травня 2008 року (а.с. 13-14). У зв`язку із захопленням 29 квітня 2014 року будівлі Луганської облдержадміністрації (м. Луганськ, пл. Героїв Великої Вітчизняної війни, буд. 3), вимушеним переміщенням працівників Головного управління юстиції у Луганській області до іншої будівлі, а в подальшому до інших міст Луганської області та неможливістю вивозу документації через проведення антитерористичної операції на території м. Луганська та Луганської області, були втрачені документи та архів відділу нотаріату Головного управління юстиції у Луганській області до 19.08.2014. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про нотаріат» у разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Згідно частин шостої та сьомої статті 14 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. У разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. Згідно пункту 3 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, архів створюється і ліквідується Міністерством юстиції України. Відповідно до абзацу двадцять два пункту 10 вищевказаного Положення, архів відповідно до покладених на нього завдань видає дублікати документів, що зберігаються в архіві, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія. Відповідно до пункту 5 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, керівництво архівом, матеріально - технічне, кадрове забезпечення, а також забезпечення архіву необхідним приміщенням, охороною та обладнанням здійснює управління юстиції. Згідно положень до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які послався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач втратив правовстановлюючі документи та позбавлений можливості отримати дублікат в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставівищевикладеного, керуючись ст.ст. 319,328,392 ЦК України, ст.ст. 12,13,80,81,89,141,259,263-268,280-284,289 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити. Визнати за громадянином України ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 07.12.2001 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 . Копію заочного рішення надіслати сторонам. Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М. Попова