Справа №720/478/19
Провадження № 2/720/395/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Берестянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області,

-про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_3 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Новоселицькою РДА Чернівецької області 06 червня 1997 року на підставі рішення Новоселицької РДА Чернівецької області від 25 квітня 1997 року № 138-р.

Проте вказаний державний акт був втрачений.

При житті ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), яка знаходиться в с. Берестя Ноовселицького району Чернівецької області відповідно до сертифікату серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Спадщину після його смерті своєчасно прийняв ОСОБА_2, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном.

У зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав ОСОБА_3 втрачений, оформити спадщину через нотаріальну контору не можливо, тому він змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1, 88 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в селі Берестя Новоселицького району Чернівецької області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Новоселицькою РДА Чернівецької області 06 червня 1997 року на підставі рішення Новоселицької РДА Чернівецької області від 25 квітня 1997 року № 138-р в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з'явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_3 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1, 88 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в селі Берестя Новоселицького району Чернівецької області серії НОМЕР_2, виданий Новоселицькою РДА Чернівецької області 06 червня 1997 року на підставі рішення Новоселицької РДА Чернівецької області від 25 квітня 1997 року № 138-р.

При житті 20 червня 2000 року ОСОБА_3 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 34, посвідчений секретарем Берестянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яким заповів ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), яка знаходиться в с. Берестя Ноовселицького району Чернівецької області відповідно до сертифікату серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що складений актовий запис №2021 міським відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

З інформації викладеній в газеті «Слово правди №9» від 01 березня 2019 року вбачається, що сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_4 втрачений, у зв'язку із чим визнаний не дійсним.

Позивач ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить довідка №158 від 20 лютого 2019 року видана Берестянською сільською радою Новоселицького району.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ст..125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, прийняття спадщини.

Згідно ст.. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Постановою нотаріуса від 16 січня 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що позивач своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 142, 176, 206, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 525, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963, суд, -

ухвалив:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) розміром 1, 88 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в селі Берестя Новоселицького району Чернівецької області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Новоселицькою РДА Чернівецької області 06 червня 1997 року на підставі рішення Новоселицької РДА Чернівецької області від 25 квітня 1997 року № 138-р в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Вівчар Г.А.