Справа № 594/378/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шупарської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння АДРЕСА_1 . Поряд з тим зазначив, що на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя батько зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповів йому.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Шупарської сільської ради - сільський голова Якимівська М.А. подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, а позовні вимоги позивача задоволити.

Третя особа ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив що не заперечує щодо задоволення позовниз вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 01 квітня 2008 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 відрилася спадщина, яку фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 , оскільки проживав разом з нею на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача - ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 27 червня 2017 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Крім того встановлено, що за життя померлий ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 14 грудня 2012 року, посвідченого секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 38.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння АДРЕСА_1 , і яку позивач прийняв, подавши 30 листопада 2017 року заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №174/2017. У червні 2018 року позивач звернувся із заявою до нотаріуса, у якій просив видати йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами після смерті батька. 25 червня 2018 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності йому як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №353/02-14 від 26 червня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 174/2017, відкритої до майна померлого ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 були його членами. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подружжям та являлися власниками такого кожен Ѕ його частини. Наведене стверджено довідкою Шупарської сільської ради №657 від 05 грудня 2018 року.

Згідно виписки з рішення №7 Шупарської сільської ради 21 скликання 13 сесії від 30 березня 1994 року, ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 85 га, з них 0, 25 га для обслуговування жилого будинку та 0, 60 га для ведення підсобного господарства.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли.

Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №353/02-14 від 26 червня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 174/2017, відкритої до майна померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 04 травня 2018 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_8 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 267001 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Худіївці Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: