Провадження №22-ц/812/804/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Миколаїв

справа № 490/2154/18

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Новобузького районного суду Миколаївської області, ухвалене 12 лютого 2019 року під головуванням судді Ціпивко І.І. у приміщенні цього суду, повний текст судового рішення складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Позивач зазначав, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 05 вересня 2012 року і до повноліття дитини. Станом на 01 березня 2018 року у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 49 989 грн. 05 коп., причиною якої є те, що він не має офіційної роботи і постійного доходу, його реальний дохід не відповідає розміру середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, який застосовується державним виконавцем при розрахунку заборгованості у разі, якщо боржник не працює. Крім того, на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та малолітня дитина від другого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також щомісяця він витрачає кошти на оренду житла.

Посилаючись на мінливий матеріальний стан, зміну сімейного стану та неможливість сплачувати аліменти в розмірі ј частки від середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши його у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття та частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами з 49989грн. до 20000грн.

Заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції не були враховані зміни, які відбулися в його сімейному та матеріальному стані, та не надано належної правової оцінки доказам, якими він обґрунтував свій позов, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - адвокат Давидова О.Ю. - підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання вдруге не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Судові повістки, направлені на адресу місця її проживання, відповідачкою не були отримані та повернуті поштою до апеляційного суду з відміткою про непроживання ОСОБА_1 за цією адресою, у зв`язку з чим відповідачка викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справу у її відсутність.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 05 вересня 2012 року і до повноліття дитини. На підставі даного рішення 26 березня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 1423/16326/2012, який знаходиться на примусовому виконанні у Центральному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Згідно довідки державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області заборгованість ОСОБА_1 з аліментів на утримання сина ОСОБА_4 станом на 01 березня 2018 року становить 49 989 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відсутність постійного місця роботи та стабільного доходу, який би відповідав розміру середньомісячної заробітної плати, який застосовується державним виконавцем при розрахунку заборгованості у разі, якщо боржник не працює, на що посилається позивач як на підставу звільнення від сплати заборгованості, не можна вважати поважною причиною неналежного виконання обов`язків по сплаті аліментів. Позивачем також не надано доказів тяжкої хвороби або існування інших поважних обставин, що потягли утворення заборгованості та мають суттєве значення для вирішення питання щодо звільнення від заборгованості. Посилання позивача на необхідність утримання ним дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та малолітньої доньки від другого шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також витрачання ним коштів на оренду житла не можна вважати істотними обставинами в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, які можуть бути підставою для зменшення заборгованості за аліментами.

За такого, суд першої інстанції в повній мірі врахував зазначені положення закону, дав належну правову оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову в цій частині у зв`язку з його необґрунтованістю.

З огляду на викладене, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги,є неспроможними.

Отже, відповідно до вимог ст.375 ЦПК України рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зменшення заборгованості по аліментах підлягає залишенню без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів, суд посилався на те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не за позовом стягувача, яким є позивач ОСОБА_1 .

Але повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність вимог позивача щодо зміни способу стягнення аліментів, встановленого рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 1423/16326/2012 у частці від заробітку (доходів) ОСОБА_1 на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Такий висновок суду відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Разом із тим, відмовляючи у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції помилково вважав, що в цій справі ключовим є спосіб присудження аліментів, та не звернув належної уваги, що вимоги ч. 3 ст. 181 СК України не містять імперативної заборони на зміну раніше встановленого розміру аліментів за позовом як платника, так і одержувача аліментів за наявності доведених в судовому порядку передбачених ст. 192 СК України пілстав.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміна сімейного стану позивача підтверджується народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього та його дружини ОСОБА_5 доньки - ОСОБА_3 (а.с. 9, 10).

Таким чином, маються передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на утримання сина ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи передбачені п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню до 1/6 частки всіх видів доходів позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За такого, виконавчий лист № 1423/16326/2012, виданий 26 березня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 слід відкликати з подальшого виконання, що не звільняє платника аліментів від обов`язку з погашення існуючої заборгованості з аліментів.

Вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів починаючи з дати його звернення до суду з даним позовом задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі. У разі задоволення позову про зміну розміру аліментів такі аліменти будуть стягуватись за загальним правилом - від дня набрання чинності рішення суду, тому що порядок, встановлений ч.1 ст.191 СК України, застосовується при вирішенні судом вимог про присудження аліментів на дитину, а не про зміну їх розміру.

Отже, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині вирішення позовних вимог про зменшення розміру аліментів необхідно скасувати та ухвалити нове - про часткове задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог про зменшення розміру аліментів- скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 травня 2019 року і до повноліття дитини.

Виконавчий лист № 1423/ 16326 / 2012 , виданий 26 березня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва від 27 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) - відкликати з подальшого виконання.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2019 року.