Номер провадження 2/331/76/2019
28.03.2019 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.
при секретарі Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку та зняття з реєстрації, -
Позивач Запорізький національний технічний університет звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Запорізький національний технічний університет є юридичною особою та знаходиться у підпорядкуванні Міністерства освіти і науки України. За організаційно-правовою формою позивач є державною організацією (установою, закладом), що підтверджується довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 16:03.2018р. ( копія додається).
Функціонування гуртожитків вищих навчальних закладів, порядок надання житлової площі в гуртожитках, умови проживання, здійснюється відповідно до Приміркою положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 13.11.2007р. .№ 1004.
Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поселено у спірному житловому приміщенні АДРЕСА_1 30.11.2006 року на підставі ордера №1184 від 30.11.2006р. (знаходиться у відповідачів) і Договору найму житла від 30.1 і ,2006р.(копія додається).
Вищезазначене приміщення було надано у зв`язку з роботою в ЗНТУ відповідача ОСОБА_1 , якого наказом №128-К від 28.08.2006р. було прийнято на посаду завідувача кафедри обробки металів тиском, 29.08.2006. до оголошення результатів конкурсу.
Наказом №6-К від 17.01.2007р. ОСОБА_1 було призначено завідувачем кафедри обробки металів тиском, як обраного за конкурсом, за контрактом з 09.01.2007р. до 08.01.2012р.(витяг з наказу додається ,оригінал наявний у позивача).
Наказом №133-К від 05.07.2010р. ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача кафедри обробки металів тиском 05.07.2010р. за власним бажанням, у зв`язку з переходом на наукову пенсію.
Наказом №142-К від 19.07.2010р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду завідувача кафедри обробки металів тиском з 15.07.2010р. до оголошення результатів конкурсу.
Наказом №1-К від 04.01.2011р. ОСОБА_1 призначено завідувачем кафедри обробки металів тиском як обраного за конкурсом з 28.12.2010р. до 27.12.2015р.
Наказом №265-К від 25.10.2011р. ОСОБА_1 було продовжено дію контракту на посаді завідувача кафедри обробки металів тиском до 27.12.2017р.
Наказом №257-К від 24.05.2016р. ОСОБА_1 , завідувача кафедри обробки металів тиском було переведено на посаду виконувача обов`язки завідувача кафедри технології машинобудування з 24.05.2016р. до оголошення результатів конкурсу.
Наказом №449-К від 01.09.2016р. ОСОБА_1 , виконувача обов`язки завідувача кафедри технології машинобудування було переведено з 01.09.2016р. на посаду виконувача обов`язки завідувача кафедри обробки металів тиском до оголошення результатів конкурсу.
Наказом №56-К від 01.02.2017р. ОСОБА_1 , виконувача обов`язки завідувача кафедри обробки металів тиском з 01.02.2017р. переведено на посаду професора кафедри обробки металів тиском.
Наказом від 21.08.2017 року №380-К ОСОБА_1 було звільнено з посади професора кафедри обробки металів тиском 30.08.2017 року за власним бажанням.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на цей час у трудових стосунках з позивачем не знаходяться. Водночас, позивач не має можливості користування спірним приміщенням, оскільки відповідачі не звільнили приміщення АДРЕСА_1 від меблів та особистих речей, ключі від приміщення не здали і по цей час продовжують знаходитись в ньому, бути зареєстрованими за цією адресою. Добровільно вивільнити приміщення АДРЕСА_1 відповідачі відмовляються, про що свідчать попередження від 14.12.2017р. №39-109/3888, реєстр відправки попередження від 18.12.2017р., акт про відмову отримання попередження від 18.12.2017р.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
Примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу передбачено, що проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється.
Постановами Пленуму ВСУ №2 від 10.03.89р., №13 від 25.12.1992р., №15 від 25.05.1998р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, зокрема п.22, що «якщо гуртожиток надано у зв`язку з роботою, слід з`ясовувати вид трудового договору, укладеного між позивачем і відповідачем, і за яких підстав він був припинений, маючи на увазі, що згідно ст. 132 ЖК без надання іншого жилого приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим трудовим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, або звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину».

Посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сторонніми особами для позивача, а приміщення АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_1 , на склад його сім`ї, тобто на дружину - ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням позивач просить суд виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приміщення №15, гуртожитку №6 Запорізького національного технічного університету по АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення; зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму судових витрат в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві )грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 12.07.2018 року на 15 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 12.11.2018 року на 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні представник позивача Запорізького національного технічного університету позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судові засідання призначені на 12.07.18 р., 17.09.18 р., 12.11.18 р, 21.02.19 р., 28.03.19 р. не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином в т.ч. шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади України, про причину неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому, задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу передбачено, що проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється.

Постановами Пленуму ВСУ №2 від 10.03.89р., №13 від 25.12.1992р., №15 від 25.05.1998р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, зокрема п.22, що « якщо гуртожиток надано у зв`язку з роботою, слід з`ясовувати вид трудового договору, укладеного між позивачем і відповідачем, і за яких підстав він був припинений, маючи на увазі, що згідно ст. 132 ЖК без надання іншого жилого приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим трудовим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, або звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину».

Судом встановлено, що відповідачів по справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поселено у спірному житловому приміщенні АДРЕСА_1 Запоріжжі 30.11.2006 року на підставі ордера №1184 від 30.11.2006р. (знаходиться у відповідачів) і Договору найму житла від 30.1 і ,2006р.(копія додається).

Вищезазначене приміщення було надано у зв`язку з роботою в ЗНТУ відповідача ОСОБА_1 , якого наказом №128-К від 28.08.2006р. було прийнято на посаду завідувача кафедри обробки металів тиском, 29.08.2006. до оголошення результатів конкурсу.

Наказом №6-К від 17.01.2007р. ОСОБА_1 було призначено завідувачем кафедри обробки металів тиском, як обраного за конкурсом, за контрактом з 09.01.2007р. до 08.01.2012р.( витяг з наказу додається ,оригінал наявний у позивача).

Наказом №133-К від 05.07.2010р. ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача кафедри обробки металів тиском 05.07.2010р. за власним бажанням, у зв`язку з переходом на наукову пенсію.

Наказом №142-К від 19.07.2010р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду завідувача кафедри обробки металів тиском з 15.07.2010р. до оголошення результатів конкурсу.

Наказом №1-К від 04.01.2011р. ОСОБА_1 призначено завідувачем кафедри обробки металів тиском як обраного за конкурсом з 28.12.2010р. до 27.12.2015р.

Наказом №265-К від 25.10.2011р. ОСОБА_1 було продовжено дію контракту на посаді завідувача кафедри обробки металів тиском до 27.12.2017р.

Наказом №257-К від 24.05.2016р. ОСОБА_1 , завідувача кафедри обробки металів тиском було переведено на посаду виконувача обов`язки завідувача кафедри технології машинобудування з 24.05.2016р. до оголошення результатів конкурсу.

Наказом №449-К від 01.09.2016р. ОСОБА_1 , виконувача обов`язки завідувача кафедри технології машинобудування було переведено з 01.09.2016р. на посаду виконувача обов`язки завідувача кафедри обробки металів тиском до оголошення результатів конкурсу.

Наказом №56-К від 01.02.2017р. ОСОБА_1 , виконувача обов`язки завідувача кафедри обробки металів тиском з 01.02.2017р. переведено на посаду професора кафедри обробки металів тиском.

Наказом від 21.08.2017 року №380-К ОСОБА_1 було звільнено з посади професора кафедри обробки металів тиском 30.08.2017 року за власним бажанням.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на цей час у трудових стосунках з позивачем не знаходяться. Водночас, позивач не має можливості користування спірним приміщенням, оскільки відповідачі не звільнили приміщення АДРЕСА_1 від меблів та особистих речей, ключі від приміщення не здали і по цей час продовжують знаходитись в ньому, бути зареєстрованими за цією адресою. Добровільно вивільнити приміщення АДРЕСА_1 відповідачі відмовляються, про що свідчать попередження від 14.12.2017р. №39-109/3888, реєстр відправки попередження від 18.12.2017р., акт про відмову отримання попередження від 18.12.2017р.

Вказані обставини справи підтверджуються копіями письмових доказів, вивчених та оголошених в судовому засіданні, а саме: договору найму житла від 30.11.2006 р., укладеного між Запорізьким національним технічним університетом та ОСОБА_1 . Згідно п.1.2. Договору житло надається для проживання ОСОБА_4 та двох членів сім*ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; картки форми №16; попередження №1 від 14.12.2017р.; акту про відмову про отримання попередження від 18.12.2017р.; реєстру відправки попередження; витягу з наказу від 28.08.06 р. № 128-К ; витягу з наказу від 17.01.07 р. №6-К ; витягу від 05.07.10 р. з наказу №133-К; витягу з наказу від 19.07.10 р. №142-К; витягу з наказу від 04.01.2011 р. №1-К ; витягу з наказу від 25.10.11 р. №: 265-К ; витягу з наказу від 24.95.16 р. №257; витягу з наказу від 01.09.16 р. №449-К; витягу з наказу від 01.02.17 р. №56-К; витягу з наказу від 21.08.17 р. №380-К; довідки з ЄДРПОУ; листа Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 30.12.11р.; свідоцтва про право власності на нерухоме майно; копія положення про студентський гуртожиток ЗНТУ; акту від 13.09.18 р., згідно з яким ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживають у приміщенні № 15 гуртожитку АДРЕСА_1 ) ;

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1,2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні свідки - працівники Запорізького національного технічного університету ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які мешкають у гуртожитку №6 (АДРЕСА_1 ) підтвердили, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не проживають у приміщенні № 15 майже два роки.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов Запорізького національного технічного університету підлягає задоволенню в частині виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в спірному житлі задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про виселення, а отже, виселення відповідачів є підставою для знання його з реєстрації в квартирі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приміщення №15, гуртожитку №6 Запорізького національного технічного університету по АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

В решті позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Запорізького національного технічного університету суму судових витрат в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві ) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя : М.В. Антоненко