Справа № 740/610/19
Провадження № 2/740/615/19
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 з тих підстав, що остання понад рік без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

В позові ОСОБА_2 вказав, що він є власником будинку АДРЕСА_1. В даному будинку крім позивача та його дочки, зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_3, з якою шлюб було розірвано 29 лютого 2012 року. Восени 2011 року відповідач, забравши свої речі виїхала з належного позивачу будинку, хоча залишається зареєстрованою до цього часу. Особистих речей відповідача в будинку немає, ніяких додаткових угод щодо користування приміщенням не укладалося. Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку створює перешкоди і незручності для реалізації його прав як власника, зокрема в отриманні державної допомоги у вигляді отриманні субсидії.

Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява в заяву в якій просила розглянути справу у їх відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подала, повідомлена належним чином через оголошення на сайті суду про судове засідання, у зв'язку з чим, згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Договором дарування будинку від 26 грудня 2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 лютого 2009 року, підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с 8-9).

Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 21.02.2019 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 лютого 2012 підтверджується, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.10)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Будинок АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім'ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В позові ОСОБА_2 стверджував, що відповідач з 2011 року, тобто більше року, не проживає в будинку, власником якого є позивач.

На підтвердження даних тверджень позивач надав суду акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 29 лютого 2019 року, в якому значиться, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає з 2012 року.

На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації тому її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко