Справа пр. №2/756/3205/19
У Х В А Л А

05 листопада 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судових засідань - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року позивач акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - АТ "УкрСиббанк") звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И у сумі 27095,49 доларів США та 9291,36 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2017 року судді Васалатію К.А. передано на розгляд цивільну справу за позовом АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, оскільки у судді Великохацької В.В. закінчився п`ятирічний строк виконання повноважень судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, оскільки за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 серпня 2019 року №2033/0/15 суддю ОСОБА_3. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя на строк шість місяців.

30 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залучення його до участі у справі в якості правонаступника позивача АТ "УкрСиббанк". Заяву аналогічного змісту до суду 04 листопада 2019 року подав і представник відповідача ОСОБА_1 .

Також представником відповідача ОСОБА_1 04 листопада 2019 року подано до суду заяву про залишення без розгляду позову АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представники позивача у судове засідання не з`явилися, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представники позивача подали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За положеннями ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк"), правонаступником якого є АТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22-6J9/12-2005И, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у сумі 47000,00 доларів США (т. 1, а. с. 5-25).

Для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И, АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 , було укладено договір поруки від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И, відповідно якого відповідачка ОСОБА_2 поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И (т. 1, а. с. 26-27).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити.

Відступлення права вимоги за кредитним договором можливе за договором цесії, факторингу тощо.

26 вересня 2019 між ТОВ "Фінстрім" (комісіонер) та ОСОБА_1 (комітент) укладено договір комісії, за яким ТОВ "Фінстрім" зобов`язався за дорученням ОСОБА_1 за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини з первісним кредитором - АТ "УкрСиббанк" щодо набуття права вимоги до позичальника та поручителя за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И та договором поруки за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И.

Цього ж дня між АТ "УкрСиббанк" (клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрім" (далі - ТОВ "Фінстрім") (фактор) було укладено договір факторингу №26/09/2019, згідно з яким АТ "УкрСиббанк" відступило на користь ТОВ "Фінстрім", право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 55 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії розгляду справи відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора припиняється статус цієї особи як сторони справи та за положеннями ст. 55 ЦПК України здійснюється її заміна правонаступником.

Отже, підставою для залучення до участі у справі правонаступника сторони є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Згідно з п. 2.5 договору комісії від 26 вересня 2019 року права вимоги, які придбані та набуті комісіонером на виконання цього договору, є власністю комітента.

В акті прийому-передачі права вимоги до договору комісії від 26 вересня 2019 року зазначено, що відповідно до цього договору комісії комісіонер ТОВ "Фінстрім" передало, а комітент ОСОБА_1 прийняв право вимоги кредитора за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И та договором поруки за кредитним договором від 23 грудня 2005 року №22-6J9/12-2005И.

У своїй постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №923/151/17 Верховний Суд вказує на те, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Ст. 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" вказано, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Отже, фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ (такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16, від 31 жовтня 2018 року у справі №465/645/11).

У зв`язку з виконанням договору комісії від 26 вересня 2019 року відбулася заміна кредитора, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_1 , який не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №2/522/826/16-ц).

Крім того, суд звертає увагу відповідача ОСОБА_1 та його представника на те, що згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач - це особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач - це особа, яка, на заяву позивача, притягується до відповідальності за порушення чи оспорення його прав і інтересів.

Чинне законодавство не допускає збігу в одній особі позивача і відповідача.

Отже, відповідач ОСОБА_1 не може одночасно бути позивачем та відповідачем у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та його представника про залучення ОСОБА_1 правонаступником позивача АТ "УкрСиббанк".

Також суд відмовляє представнику відповідача ОСОБА_1 у залишенні без розгляду позову АТ "УкрСиббанк", позаяк за приписами п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд вправі залишити без розгляду позов виключно у випадку подання заяви про залишення позову без розгляду позивачем чи його представником. АТ "УкрСиббанк" не подавало до суду заяву про залишення без розгляду його позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 та його представнику у задоволенні їх клопотань про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості правонаступника позивача акціонерного товариства "УкрСиббанк".

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук